SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 19007, H. d 9. 
En svensk skogsutställning. 
Föredrag vid Föreningens för Skogsvård årsmöte den 15 april 1907. 
Af Gunnar Andersson. 
Herr ordförande, mina herrar! 
Då jag äfven vid detta årsmöte vågar ta till ordet, är det för att 
för denna maktägande samling af svenska skogsmän framföra några tan- 
kar, som jag vid mera privata samtal framlagt och som man därvid an- 
sett böra komma under ompröfning i vidare kretsar. 
Det har kommit mig i sinnet, att med den enastående stegring af 
intresset för den svenska skogen, som det sista årtiondet blifvit vittne 
till, med den jäsande arbetslust för densammas förbättrande, som man 
möter nästan öfverallt, med det ökade iakttagelsematerial, som vi med 
hvart år få angående densamma, med den stegrade mångsidigheten i 
dess användning, med allt detta för ögonen, har det, säger jag, kommit 
mig i sinnet, om ej tiden är mogen, att ett ögonblick samla oss, göra 
ett bokslut och se huru det står till med våra skogskapital, med vår 
förmåga att vårda dem, med våra kunskaper om den svenska skogens 
lif och natur. 
Jag tror, att en sådan uppgörelse med brytningstiden mellan den 
svenska skogshandteringens öfvergång från urskogsafverkningens period 
till den rationella skogsskötselns skulle vara oss till mycken nytta, där- 
igenom att den gåfve oss en öfversikt öfver mångfaldiga förhållanden, 
som det nu för den enskilde praktikern eller forskaren är omöjligt att 
erhålla, jag tror vidare, att den hos den stora allmänheten skulle ytter- 
ligare väcka och stärka det välbehöfliga intresset för skogen och dess 
vård och jag tror till sist, att den redogörelse för utställningen, som väl 
blefve det sista vittnet om densamma, skulle för framtiden blifva en ur- 
källa för kunskapen om den svenska skogen vid det 20:de seklets gryning. 
Men allt detta vunnes endast, om en sådan utställning anordnades 
på det rätta sättet, vore väl förberedd och vore ett resultat af alla intresse- 
rade krafters eniga och målmedvetna samarbete. Huru skall detta nås? 
