344 GUNNAR ANDERSSON. 
het eller korporation har hittills samlat allt landets skogsintresse inom 
sig i sådan grad som den och jag tror, att liksom utställningen i väsent- 
lig grad får byggas på Föreningens auktoritet, så kommer denna att i 
högsta grad stegras af en vacker och lyckad skogsutställning. 
Men föreningar äro som vi väl veta abstrakta väsen och när det 
gäller utställningar behöfs ovillkorligen en »lefvande ande», som utför 
arbetet. Skogsmännen äro, som vi väl veta, liksom allt dugligt folk i 
vära dagar, öfverhopade af arbete, hvadan man måste hopsamla den 
lefvande anden från ett flertal håll, efter ungefär följande grunder. 
Har Ni, mina herrar, ungefär samma tro på gagnet af en stor svensk 
skogsutställning som jag, så vore det väl den riktigaste vägen, att åt 
Föreningens styrelse uppdraga att med sig associera låt oss säga 4 per- 
soner, representerande olika delar af landet och sidor af skogshandteringen 
i och för utarbetande af en mera detaljerad plan, undersökning: af den 
ekonomiska sidan af saken, plats och tid m. m. samt med uppdrag att senast 
vid nästa årsmöte för Föreningen framlägga saken. Visar sig en dylik 
utredning tala till utställningstankens förmån, utser Föreningen vid nästa 
årsmöte ett verkställande utskott för utställningens anordnande. Detta 
å sin sida väljer sektionskommittéer, hvilka snarast möjligt utarbeta 
sektionsprogram, hvilka ange hvad som man kan önska förvärfva som 
utställningsföremål till respektive sektioner, På grundvalen af dessa in- 
bjudes alla och en hvar att preliminärt anmäla sig som utställare och 
framkomma med eventuella nya förslag, men i all synnerhet gäller det 
för sektionskommittéerna att hänvända sig till sådana personer, firmor 
och institutioner, som man vet har något att visa, förmå dem att i ut- 
ställningen deltaga samt närmare aftala om detaljer i respektive utställ- 
ningar, på det att helhetsverkan i möjligaste måtto må vinnas. När 
sedan ett verkligt godt och allsidigt utställningsmaterial är utlofvadt och 
under förberedande, gäller det för utställningens verkställande utskott att 
göra nödiga förberedelser för byggnader m. m. och allt annat som hör 
till en större utställning. 
Några detaljer härvid må redan nu påpekas. Så vikten af en verk- 
ligt upplysande och praktisk katalog, som berättar, undervisar och säger 
något för den som verkligen vill studera och lära något af de utställda 
föremålen och icke blott ströfva igenom utställningsrummen, som en samling 
guideledda turister genom berömda gallerier. — I ganska nära samman- 
hang härmed står frågan i huru hög grad man vid en utställning som 
denna skall offra åt den s. k. stora publiken. Enligt min mening bör 
det under alla omständigheter orubbligt fasthållas att en utställning af 
detta slag bör vara i första rummet en gedigen, humbugfri fackutställ- 
ning, visserligen populärt hållen så att hvarje skogsintresserad, som gör 
