EN SVENSK SKOGSUTSTÄLLNING. 345 
sig lite möda, kan förstå det nödvändigaste. Men det låter onekligen 
säga sig att vid en sådan utställning genom vackra panoramor, lyckade 
och bländande grafiska framställningar m. m. tillfälle också gifves att 
väcka skogsintresse inom stora lager af befolkningen, som hittills saknat 
detta. Att redan på detta stadium ange ens i stora drag, huru stort 
rum detta senare intresse kan lämnas torde ej vara möjligt. Skall man 
ge det någon större plats, bör ock genom i god tid företagen omfat- 
tande pressreklam och senare genom särskilda anordningar för billiga 
resor m. m. verkliga ansträngningar göras, att draga så talrika skaror 
af det skogsägande småfolket som möjligt till utställningen. 
Den andra frågan lydde: hvar skall utställningen hållas? Det före- 
faller mig som om det egentligen endast kunde bli tal om tvenne platser 
antingen Stockholm eller Örebro och om den senare orten valdes är 
äfven tiden bestämd, ty då blefve det i samband med Allmänna svenska 
landtbruksmötet 1911. 
Goda skäl och motskäl kunna anföras för bägge platserna. Tiden 
till 1911 är väl kort, om man verkligen vill vinna de mål, på hvilka 
jag här syftat, men det är möjligt, att om saken strax toges i angrepp 
den svårigheten skulle kunna öfvervinnas. Värre är att de med landt- 
bruksmötena förenade skogsutställningarna äro af så kort varaktighet. 
Att anordna en skogsutställning af den omfattning jag tänkt mig, som 
blott skulle vara öppen en vecka, bör naturligen icke komma i fråga. 
Sannolikt blir väl Örebro-mötet förenadt med en ett par tre månader öp- 
pen industriutställning och då läte kanske saken äfven ordna sig för 
skogsutställningen. Grundfrågan härvid är väl, hvar kommer en sådan 
bäst till sin rätt, blir mest besökt och studerad. Särskildt hvad det 
senare beträffar, fruktar jag för sammankopplingen. Många titta in, men 
få stanna, midt i den röra och bland de åt olika håll lockande intryck, 
som hopa sig vid de stora allt möjligt omfattande utställningarna. Och 
skulle ej det svenska skogsbruket vara moget att nu kring sig som 
medelpunkt samla Sveriges folk, nu så många årtionden sedan Sveriges 
jordbruk begynte det. Är det oss fullt värdigt att, om vi en gång be- 
sluta oss för en stor kraftansträngning, vi blott skola komma på ett 
hörn mellan jordbruket och industrien? 
Lämna vi tanken på Örebro, är Stockholm naturligen den enda 
lämpliga platsen. Det synes mig som om det var önskvärdt, att man 
hade 4 å 5 år på sig från utställningens beslutande till dess öppnande. 
Denna tid sammanfaller väl ungefär med dem, efter hvilken vi må hop- 
pas att det nya skogsinstitutet bör kunna stå färdigt. Det vore kanske 
därför skäl att taga under ompröfning huruvida icke sommaren innan dess 
tagande i bruk, dess nya, stora, rymliga lokaler kunde användas för 
