SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1907, H. 8—9. 
De nya skogslagarnas tillämpning. 
I 
Inledande föredrag 
vid Föreningens för Skogsvård årsmöte i Stockholm den 15 april 1907 
af Henrik Carbonnier, 
Under den tidrymd af något öfver två år, som den nya skogslagen 
varit gällande, har det ej ännu varit möjligt att bilda sig fullt bestämda, 
på praktiska exempel stödda omdömen om dess verkningsförmåga och 
rätta uttydande samt genom hvilka ändringar och tillägg större enkelhet 
och bättre resultat skulle kunna vinnas, än hvad genom den nuvarande 
formen är möjligt. 
Det är höjdt öfver allt tvifvel att denna lag med därmed samman- 
hörande förordningar för den enskilda skogshushållningen inom landet, 
speciellt det smärre skogsbruket, spelar en ytterst viktig roll, hufvud- 
sakligen indirekt på öfvertygelsens väg. 
Men att skapa en lag för handhafvandet af skogshushållningen, som 
är fullt tillämplig för såväl i klimatiskt som i geologiskt hänseende så 
vidt skilda områden som här är fallet, är ej möjligt, såvida densamma ej 
affattas i ordalag, som tillåta de härför nödvändiga modifikationerna, hvil- 
ket också just med afseende på denna lag varit fallet. Sedan beror det 
på dem, som skola handhafva lagens efterlefnad, att bilda sig den i hvarje 
särskildt fall rätta uppfattningen. 
I vissa hänseenden lägga emellertid naturförhållandena intet hinder 
i vägen för att lagens tydning för hela landet i grunddragen blir den- 
samma. Detta gäller rent formella saker, som i det följande närmare 
skola granskas. Allt med stöd af därutinnan vunnen erfarenhet. 
Det är själfklart att rättegångar måste bli en oundviklig följd af be- 
fintligheten af en lag, hvilken den än må vara. Att det härvidlag på olika 
trakter måste vara mer eller mindre svårt att undvika att komma in på 
detta stadiet eller att stanna vid blotta öfverenskommelsen eller kanske 
äfven kunna komma till uppgörelse utan undersökning beror på många 
