DE NYA SKOGSLAGARNAS TILLÄMPNING. 301 
att slutafverkningen ej är utförd förrän vid kontrakttidens utgång. Åt- 
gärder om markens försättande i skogbärande skick kunna då ej vid- 
tagas förrän efter tidigast två år. Under tiden afflyttar afverkaren från 
orten och ägaren säljer hemmanet till en tredje person. Då är tiden 
inne att vidtaga åtgärder för återväxten. Afverkaren och den förre 
ägaren kunna ej anträffas, således är det den nye ägaren, som får verk- 
ställa arbetet, och lider han härigenom förluster, som han ej har be- 
räknat, då saken ej förekom vid köpet. Således är det ju en helt och 
hållet oskyldig person, som drabbas. 
Vore det nu stadgadt så, att ägaren ensam är ansvarig för åter- 
växten, och ej blott den ägare, som sålt skogen, utan att den efter- 
satta skogsodlingen är att betrakta som en gravation å hemmanet, då 
skulle hvarje person, som tänkte köpa en egendom, förvissa sig om, 
huruvida en sådan gravation vidlåder densamma vid köpets upp- 
görande. 
Ej minst för skogsvårdsstyrelserna skulle mycket tid, som kunde an- 
vändas för skogens bästa, härigenom vinnas. 
Alltför ofta inträffar det, att hela hemman beröfvas all skog ända 
ned till 5 å 6 verktum i brösthöjd. Häremot kan under nuvarande för- 
hållanden intet göras, och dock vet man, att ett hemman, som ej ens 
har timmer till reparationer än mindre till nybyggnader och afsalu, knap- 
past kan föda sin karl och i regel förfaller på allt sätt. Här skulle 
man ha rätt att ingripa annat än blott och bart för markens återför- 
sättande i skogbärande skick, och vid undersökning skulle enligt $ 2 
visst område, tillräckligt till nybyggnadsbehof, få utsättas. Detta om- 
råde skulle utan särskild tillåtelse ej få anlitas till annat än husbehof. 
Dessutom borde vid försäljning af en egendom den nye ägarens egen- 
mäktiga förfogande öfver skogen under ett visst antal år i viss mån in- 
skränkas genom lag, säsom förhållandet lär vara i Danmark. Härigenom 
skulle man omöjliggöra en mängd egendomsspekulationer, hvilka helt 
och hållet äro grundade på skogens totalafverkning, hvarjämte jordbruket 
under tiden vanligen i hög grad vanhäfdas. Såvida ej återväxt på något 
sätt anskaffas, uppstå följaktligen en mängd skoglösa hemman, som se- 
dan vanligen säljas, och då ofta till fattiga personer. Att sådana hemman 
i alla hänseenden skola nedsättas i värde är under sådana förhållanden 
helt naturligt. Här vore, om man så får säga, en husbehofslag på sin 
plats, hvarigenom vederbörande myndighet skulle kunna inskränka afverk- 
ningen, så att fullt tillräckligt med skog till nybyggnader och reparatio- 
ner för framtiden skulle tillförsäkras hemmanet. 
Det vore sålunda i högsta grad önskvärdt att följande ändringar 
och tillägg i lagen gjordes: 
