MEDDELANDEN. 395 
fället afföres från dagordningen, skulle jag — utan att ingå i någon diskussion 
af densamma — vilja framhålla några synpunkter, som kanske, då den kommer 
upp ånyo, torde vara värda beaktande. Först och främst skulle jag vilja fram- 
hålla det stora önskemålet att få en förening, som omfattade hela landet och 
med sig inkorporerade de föreningar, som nu arbeta i orterna. Denna stora 
förening skulle stå under ledning af en centralstyrelse af fem personer med 
säte i Stockholm, där äfven årsmötet skulle hållas. På dessa årsmöten borde 
de stora principfrågorna komma under debatt. 
Sedan en sådan sammanslutning af ortsföreningar ägt rum, borde landet 
indelas i kretsar, vid hvilken indelning hänsyn borde tagas till likhet i lag- 
stiftning, likhet i skogsförhållanden och likhet i ekonomiska intressen 1 öfrigt. 
I dessa kretsar borde utses kretskommitterade, bestående af tre personer, 
hvilka skulle vara centralstyrelsens ombud i kretsen. De skulle sammankalla 
Föreningens medlemmar till sammanträden inom kretsen. På dessa samman- 
träden skulle frågor, som hade uteslutande lokalt intresse, detaljfrågor, komma 
under behandling och vid dessa sammanträden borde kretsens kommitterade 
utses. Dessa kretsar skulle icke blifva underföreningar under den stora för- 
eningen, utan kretskommitterade skulle vara centralstyrelsens organ i orterna. 
Detta förslag torde kanske röna motstånd, synnerligast från Norrland, 
hvilket motstånd torde först och främst komma att motiveras därmed, att 
Föreningen för skogsvård i Norrland har samlat ett tämligen afsevärdt ka- 
pital, som den naturligtvis icke gärna vill utan vidare lämna ifrån sig. Denna 
förenings kassa liksom i öfrigt de nu arbetande ortsföreningarnas kassor, 
hvilka skulle öfverlämnas till den blifvande stora Föreningen, borde såsom 
särskilda fonder förvaltas af centralstyrelsen och användas till främjande af 
skogsvården i de orter, från hvilka dessa medel härstammade. 
Man har vidare invändt, att Norrlands intressen kanske icke skulle blifva 
så tillgodosedda i Föreningens tidskrift som önskligt vore, och att det därför 
vore af behofvet påkalladt att bafva ett särskildt organ för Norrlands skogs- 
vårdsförhållanden. Jag tror dock icke, att denna invändning förtjänar af- 
seende, ty sedan en förändring med afseende på redigerandet af Föreningens 
tidskrift blifvit vidtagen, är redaktionen i tillfälle att emottaga uppsatser, som 
mera ingående behandla de norrländska frågorna, och om det skulle kunna 
lfrågakomma — hvilket dock är otänkbart — att Norrlands intressen skulle 
åsidosättas, skulle däremot resas en opposition. 
Med dessa ord har jag endast velat, såsom jag från början nämnde, 
framhålla några synpunkter, som, då frågan ånyo kommer upp, kunna vara 
värda beaktande. Denna förening torde dock knappast kunna taga initia- 
tivet, utan det torde böra utgå från de största föreningarna i landsorten, 
Föreningen för skogsvård i Norrland och Öfre Norrlands skogsvårdsförening, 
Öfverjägmästaren Tigerhjelm. Om jag fattade herr Ringstrands förslag rätt, 
så innebar det, att denna förenings styrelse skulle blifva gemensam för öfriga 
skogsvårdsföreningar i landet, och jag har icke något att däremot invända, 
men vill emellertid påpeka nödvändigheten af att till ledamöter af denna 
centralstyrelse, som således omfattar hela landet, personer måtte utses från 
de särskilda skogsvårdsföreningarne och att under sådana förhållanden antalet sty- 
relseledamöter bör blifva större än hvad det för närvarande är. Förslaget 
innefattar i alla fall en ganska väsentlig omorganisation af hela denna för- 
ening. Mot förslaget i detta syfte samt att i denna förening sammansluta 
