OM SKOGSVÅRDSSTYRELSERNAS VERKSAMHET. 415 
stor vikt är att få plantskolorna förlagda så nära järnvägsstation som 
möjligt. Bättre är att hafva ett fåtal stora plantskolor än många små. 
Af största vikt är naturligtvis också att hafva lämpliga personer till plant- 
skolornas skötsel. 
Då skogsvårdsafgifterna icke fördelas efter behofvet, utan i förhål- 
lande till den beräknade exporten från hvarje landstingsområde, hafva 
somliga skogsvårdsstyrelser med goda tillgångar tagit i öfvervägande, 
huruvida icke bidrag borde beviljas till torrläggning af vattensjuka eller 
försumpade marker, och i somliga fall redan bestämt sig för att bevilja 
ända till halfva kostnaden inom visst maximibelopp. Ehuru detta nog 
må hafva fog för sig i somliga fall, tror jag dock, att man måste upp- 
mana till försiktighet härutinnan, ty om en torrläggning skall vara af 
verkligt värde, måste marken och förhållandena vara lämpliga, och di- 
kena måste i alla tider någorlunda underhållas. Och så länge vi ha en 
mängd stora kalmarker på icke vattensjuk mark, som vänta på att blifva 
skogsodlade, kan man icke undgå att sätta detta senare framför och 
önska, att skogsvårdsafgifternas fördelning måtte i någon mån ändras 
till förmån för de trakter af landet, som zz hafva behof afstörre skogs- 
odlingsanslag. 
I ett län åtager sig skogsvårdsstyrelsen rent af skötseln af enskilda 
skogar. Meningen vore väl, att dessa skogar skulle blifva ett slags 
mönsterskogsbruk, som genom exemplets makt kunde mana till efter- 
följd. Afsikten är ju god, men sannolikt komma svårigheter att upp- 
stå, så att detta mål sällan vinnes. Om skogsvårdsstyrelserna få rätt 
att inköpa mark, skulle med mera framgång i län med rikliga medel 
sådana mönsterskogar kunna småningom skapas och härigenom på samma 
gång de länsallmänningar, blifva en verklighet, för hvilka C. P. af Bu- 
rén på sin tid så mycket ifrade. Till sådana inköp af mark borde dock 
knappast annat än öfverskottsmedel användas, emedan i annat fall skogs- 
vårdsstyrelsernas egentliga mål eller de enskilda skogarnas skötsel i all- 
mänhet för mycket skulle lämnas ur sikte. 
Då man vet, huru en del köpare af afverkningsrätt till skog miss- 
bruka allmänhetens okunnighet eller godtrogenhet, så att man t. ex. 
kan få se köpekontraktet om ståndskog, däri hufvudinnehållet är, att 
jordägaren för en viss summa penningar säljer ett visst antal träd om 
låt vara 8 tum och däröfver i en viss skogstrakt, samt att köparen skall 
utstämpla träden, så måste man vid alla lämpliga tillfällen uppmana 
jordägarne att icke sälja skog å rot, förrän den blifvit uppräknad och 
före försäljningan utstämplad samt helst af sakkunnig person värderad. 
Därjämte böra blanketter till försäljningskontraktet tillhandahållas af för- 
slagsvis följande lydelse. 
