426 GOTTNE L. GLAS. 
gynnsammare förhållanden närmast är knutet till småvirkets tillgodo- 
görande, billigare flottning för allt virke. 
Medger man nu, att Sveriges väl kräfver en rätt vård af landets 
skogsmarker — och på denna tanke bygger ju vår nyaste skogslagstift- 
ning — då måste man också betrakta det såsom ett allmänt intresse 
att flottningskostnaden i de här afhandlade mindre vattendragen ned- 
bringas så långt sig göra låter, äfven om endast enskildes skogar däraf 
beröras. 
Dessa nära till hands liggande synpunkter har jag velat särskildt 
understryka på den grund att det nu rådande tillståndet enligt min åsikt 
i mycket afsevärd grad kan upphjälpas genom åtgärder från statsförvalt- 
ningens sida under samverkan med de enskilda skogsägarna. 
Låt oss nu undersöka hvilka möjligheter vi äga att nå det åsyftade 
målet. Vi utgå från att flottleden blifvit ändamålsenligt byggd och att 
kostnaden härför skall amorteras. Ur såväl affärs- som skogsvårdssyn- 
punkt är det då önskvärdt, att amorteringen sker så snabbt som möjligt. 
Ty ju fortare byggnadskapitalet amorteras, dess mindre belastas det med 
räntor, så att från kringliggande skogar en faktiskt mindre kostnad be- 
höfver utgå till flottledens iordningställande. Och ju snabbare amor- 
teringen fortskrider, desto förr komma skogarna efter flottleden i åtnju- 
tande af så billiga transportkostnader att en intensiv skogsvård kan ut- 
vecklas. Men å andra sidan måste amorteringsafgifterna naturligtvis 
begränsas till sådana belopp att ej all afverkning efter vattendraget omöj- 
liggöres. Och ur skogsvårdssynpunkt är det önskligt, att denna begräns- 
ning blir nog stark för att tillåta uttagandet af äfven småvirke under 
amorteringstiden. 
Vi böra alltså eftersträfva snabb amortering och låga amorterings- 
afgifter. Medlet ligger i öppen dag: stor virkestillsläppning snarast möj- 
ligt efter flottledens bebyggande. För en sådan åtgärd talar äfven en 
annan omständighet. Liksom på allting annat gnager ju tidens tand 
äfven på flottledsbyggnaderna. Och man har väl rätt antaga, att själfva 
flottningsarbetet skall försiggå billigare medan byggnaderna befinna sig 
i fullgodt skick än sedan de börjat taga skada och tarfva reparationer, 
som direkt påläggas och fördyra flottningarna. 
Härtill kommer att efter nyreglerade vattendrag inom Lappmarken 
oftast finnes ett afsevärdt öfverskott på virke, som längesedan bort ut- 
tagas, hvarför äfven af denna anledning en forcerad afverkning är moti- 
verad. 
