450 FRÅN SKOGSVÅRDSSTYRELSERNA. 
I utslag af den 11 februari 1907 pröfvade häradsrätten lagligt på det 
sätt bifalla käromålet, att svarandefirman och dess innehafvare svaranden 
H. H. R. förpliktigades att i enlighet med det i jägmästaren V:s undersök- 
ningsinstrument framställda förslag å omkring fyratio hektar — —, som be- 
funnits afverkade efter den 1 januari 1905, inom fem år räknade från den I 
januari 1906 borthugga den kvarlämnade odugliga småskogen, bortföra eller 
uppbränna gröfre ris och grenar samt skogsodla marken medels rutsådd af 
tall- och granfrö, allt vid äfventyr att de sålunda föreskrifna åtgärderna eljest 
finge af skogsvårdsstyrelsen på svarandefirmans eller dess innehafvares be- 
kostnad verkställas. 
Öfver detta utslag besvärade sig skogsvårdsstyrelsen hos Göta hofrätt, 
under yrkande, att i utslaget måtte göras den ändring, att för den händelse 
den af häradsrätten föreskrifna skogsodlingen verkställdes, men icke ledde 
till det resultat, att ny skog af odlingen uppstode, svaranden lagligen blefve 
skyldig att inom den i stämningen utsatta tiden ha vidtagit sådana åtgärder, 
att återväxten vid berörda tids utgång funnes tillfredsställande. 
Hofrätten meddelade den 28 juni 1907 utslag häröfver, och enär de af 
häradsrätten i dess utslag föreskrifna åtgärderna för skogens återväxt icke kunde 
anses betryggande, pröfvade hofrätten lagligt att, med ändring af öfverkla- 
gade utslaget, ålägga förklaranden vid den af häradsrätten föreskrifna på- 
följd att, efter det skogssådden på af häradsrätten angifvet sätt utförts, genom 
plantornas skyddande och verkställande af hjälpkultur i den mån, sådan 
visade sig erforderlig, besörja, att skogen å ifrågavarande områden vid 1915 
års utgång befunne sig i tillfredsställande återväxt. 
Utslag af liknande lydelse meddelades samma dag af hofrätten äfven i 
två andra mål på besvär af skogsvårdsstyrelsen i fråga. 
I ett fjärde mål, anhängiggjordt af samma skogsvårdsstyrelse och jäm- 
väl draget under Göta hofrätts pröfning, ålades förklarandena, genom hof- 
rättens utslag af den 2 juli 1907, att, efter det skogssådden på af härads- 
rätten angifvet sätt utförts, besörja, att skogen å ifrågavarande områden vid 
utgången af tio år från den I januari 1906 befunne sig i tillfredsställande 
återväxt, allt vid påföljd att, om sådant uraktlätes, skogsvårdsstyrelsen ägde 
på den försumliges bekostnad vidtaga i sådant afseende erforderliga åt- 
gärder. 
II. Om betydelsen af undersökningsinstruments förslag i fråga om 
skogsåterväxtåtgärder. 
Då skogsvårdsstyrelse, efter det öfverenskommelse icke kunnat träffas 
med vederbörande om lämpliga skogsåterväxtåtgärder å mark, där återväx- 
ten uppenbarligen äfventyrats, instämt talan till domstol, så »äger domsto- 
len föreskrifva de åtgärder, hvilka för återväxtens betryggande å den afver- 
kade skogsmarken böra vidtagas» (3 $ i lag angående vård af enskildes 
skogar). 
Någon föreskrift om att domstolen skall i fråga om dessa åtgärder följa 
de förslag, som synemännen framlagt i undersökningsinstrumentet, föreligger 
således icke, och det är ju helt naturligt, ty å ena sidan kan ju skogsvårds- 
styrelsens motpart komma med utredning, som kullstjälper synemännens ut- 
låtande, och å andra sidan kan domstolen själf anse sig sitta inne med 
