479 IN MEMORIAM. 
under interimsindelningarnas och skogsarrendenas sorgliga tid. Det skulle 
då förstås heta att kronoskogarna, som åtminstone i Småland nästan uteslu- 
tande utgjordes af boställens och indragna boställens skogar, skulle förvaltas 
af skogsstaten, men enligt författningarna skulle skogsodlingar m. m. verk- 
ställas och bekostas af boställshafvare och arrendatorer. De förra hade ofta 
sina andelar af skogsafkastningen och de senare sina skogsarrenden och 
voro därför intresserade af att afverkningarna blefvo så stora som möjligt. 
Då afverkningen till husbehof fick uttagas z/ar utsyning och såväl skogbe- 
växta inegor som vidsträckta hagmarker icke ingingo i interimsplanernas 
trakthyggesindelningar utan voro prisgifna för fri afverkning, kan man inse 
huru gynnsamma ja rent af inbjudande tillfällen vederbörande hade till rof- 
huggning. Nästan all kontroll var omöjliggjord och bevakande personal sak- 
nades för öfrigt. Kom så härtill att skogsprodukterna började få ett förut 
ej anadt värde, och man kan förstå med hvilka svårigheter en revirförvaltare 
hade att strida. Flerestädes öfversteg arbetet jägmästarens förmåga och de 
missförhållanden, som ägde rum under skogsarrendetiden, hafva under år- 
tionden efteråt vållat ofantligt mycket ondt. Dock hvad'G. beträffar, förstod 
han att, under dessa brydsamma tider framtvinga och leda betydliga, lyc- 
kade skogsodlingar, hvilka arbeten förut voro i orten nästan okända och af 
mången ansågos som det största vanvett. G. sökte också i görligaste mån 
sätta en gräns för rofferierna å kronoskogarna. Om det till följd af då”gäl- 
lande okloka författningar icke alltid lyckades honom att, såsom han önskat, 
reducera de ofta oskäliga vinsterna af skogsarrendena, säkert är dock att 
icke den minsta skugga af misstanke vidlådt honom för att hafva befordrat 
missförhållandena eller att däraf direkt eller indirekt hafva dragit någon per- 
sonlig fördel. 
Om G. således måst vara med om de svåra tiderna, förunnades det 
honom dock äfven att icke blott få upplefva den tid då efter 1882 och 
ännu fastare efter 1889 grunderna lades för svenska kronoskogarnas blif- 
vande storhet, utan äfven vara en af dess kraftiga grundläggare. 
Redan i midten af 1870-talet stod G., såsom vi med säkerhet veta, 
bakom och påskyndade Kronobergs läns dåvarande höfding, Gunnar Wen- 
nerbergs, bemödande att utverka anslag till de första kronoparksinköpen. 
Åt kronoparkers afsättande och inköp ägnade G. därefter sin största omsorg. 
I de allra flesta fall lyckades han att förmedla för kronan särdeles förmån- 
liga inköp samt att få kronoparkerna förlagda på lämpliga platser. 
Om utvecklingen af kronans skogsskötsel inom Smålands distrikt under 
de 25 år, 1876-—1900, då G. här var chef, tala bäst följande siffror: 
1876 1900 
IKrONOPATKELNAS Nta eg REA 1204 sStt 7 50 
> areal FR SEE PILEN har 8,638 <-57,230 
