486 IN MEMORIAM. 
skogar införa ordnad beståndsvård. Den skogstjänsteman, som ledde god- 
sets skogshushållning, hade en tacksammare uppgift än flertalet med lik- 
nande uppdrag hos andra skogsägare. Härtill bidrog ock, att T., utan att 
vilja samla ett öfverflödigt stort virkesförråd och framför allt ej öfverlopp 
på gammal skog, önskade uthålligt skogsbruk, dock så att han valde goda 
konjunkturer vid försäljning af skogsalster utom godset. 
Ett lika originellt som vackert 
uttryck för T:s önskan att främja 
uthålligt skogsbruk utgjorde det för- 
slag till framtida vård af Fånö sko- 
gar, som han vid midten af 1890- 
talet låtit utarbeta och som han hös- 
ten 1896 delgaf den då nybildade 
skogskommittén. Enligt detta skulle 
godsets skogar för all framtid stäl- 
las under skogsstatens vård och för- 
valtning. Afkastningen skulle, sedan 
däraf gäldats ej blott skogens för- 
valtning och bevakning utan ock 
dess skötsel och vård, fördelas efter 
skattetal på de egendomar, af hvilka 
Fånö skogar bildats. Huru än dessa 
egendomar skiftade ägare eller stycka- 
des, skulle dock Fånö skogar så- 
som en enhet städse bibehållas och 
ägnas en sund uthållig skötsel och 
vård. Principen var densamma, som 
Hugo Tamin. länge tillämpats för vissa af landets 
häradsallmänningar. 
Bakom T:s plan låg en nedslående erfarenhet om privatmannens skogs- 
hushållning, ej hämtad från viss tid eller visst land. Denna hushållning 
växlar med ägaren. Väl kan en insiktfull vän af skogsvård sammanföra 
ett härför lämpligt komplex. Men hvarken dess bestånd såsom enhet eller 
skogens varaktiga vård kan han trygga bortom sin egen graf. Härför er- 
fordras hos oss genomgripande ändringar i afseende på dispositionsrätten 
till skogen och ändringar jämväl i skiftesstadgan. T:s förslag ansågs där- 
för vid den tid det framlades ej kunna genomföras. Visserligen önskade 
man lagbestämmelser, som medgåfve bildandet af gemensamhetsskogar, men ej 
på det sätt T. ifrågasatt. Och så nådde han ej det mål, som för uthållig 
vård af privatskogar skulle kunnat blifva af största betydelse. 
T:s uppslag blef ej bekantgjordt, men hos andra hafva sedermera upp- 
