IN MEMORIAM. 489 
Västerbottens och Norrbottens län gällande dimensionslag blefve ersatt med 
mera rationella lagbestämmelser. Han var t. o. m. inom skogskommittén 
benägen att söka göra denna åsikt gällande, ehuru han visste, att rege- 
ringen vid den tiden ej önskade någon större ändring i dimensionslagen. 
Utom dessa båda nu antydda önskemål hade han ock ett tredje: fastare 
former åt 1903 års allmänna skogslag. 
Med dessa erinringar har jag ytterligare velat förena och sammanföra 
T:s privata ställning till skogsfrågan med hans ståndpunkt såsom politiker 
till samma fråga. 
Till de två sidor, som i det föregående antydts med afseende på T:s 
åskådningssätt angående skogsskötsel och skogslagstiftning, skulle kunna läggas 
ännu en tredje. Jag saknar dock den inblick i T:s verksamhet såsom sty- 
relseledamot och djupt intresserad delägare i vissa större industriella verk, 
som härför är nödig, särskildt för 
att därvid ställa honom i rätt belys- 
ning. Det må dock vara sagdt, att 
han var rik på originella, ofta före 
sin tid gående och för praktiken an- 
vändbara uppslag, och att han hade 
en klar blick vid val af personer. 
T:s sätt att studera bl. a. skogs- 
frågor torde ej sakna intresse. Det 
skedde till stor del å rörlig fot ute 
i naturen, ofta under jakt- och turist- 
färder, då han sökte umgänge med 
personer ur skilda samhällsklasser. 
Med sympati närmade han sig både 
yngre och äldre. Lifligt berättade 
han sina egna jakthistorier, fick andra 
i utbyte och hörde eller såg liksom 
i förbigående äfven ett och annat 
af allvarligare natur att taga vara 
på. Fann han en sådan fråga af 
intresse, och fordrade den grundli- 
gare utredning, skydde han ej att 
på lämpliga vägar skaffa sig skrift- 
liga urkunder. Sålunda ägde han t. ex. en samling afskrifter af kontrakt 
om upplåtelse af afverkningsrätt, hvilken samling på sin tid öfverläts till 
Hugo Tamm i yngre dagar. 
1896 års skogskommitté. 
