SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS EXKURSION 1907. 507 
Vid den tid, då kronan tillträdde Bjurfors, voro dessa ängar synnerligen vat 
tendränkta. Orsaken härtill låg hufvudsakligen i de öfversvämningar, som den 
då krokiga Bjurforsbäcken förorsakade. Denna har därföre sedermera blifvit 
rätad. Härigenom blefvo de nyssnämnda ängarna visserligen något så när 
torra men alls icke fullt mottagliga för skogsbörd. 
På grund af markens ringa lutning har man därför måst upptaga ett 
stort antal diken som gjort arbetet dyrbart. Det har nämligen kostat 353 kr. 
per har, i hvilken kostnad bäckrätningen också ingår. Dikningen verkställ- 
des åren 1897—98 och har kompletterats 1905. 
Då det visade sig omöjligt att snabbt erhålla naturlig återväxt å kärren, 
beslöt man sig för att tillgripa plantering. Efter några olika försök med 
gropplantering, användes härvid vanlig kupplantering och i enlighet med ti- 
dens åskådning granplantor. Holmerz, som utförde dessa arbeten, fann dock 
Fot. Wih. Ekman, aug. 1907 
Fig. 14. Kupplantering af tall å afdikad mark. Ängarna vid Bjurfors. 
snart att tallplantor äro mycket mera motståndskraftiga mot frosten än hvad 
granplantor äro, hvarför han under sista verksamhetsåret här, eller år 1904, 
planterade en mindre areal med detta trädslag. 
Å denna tall-yta hade år 1902 gran + utsatts under det att 1904 tall 
I och gran + i år 1903 upplagda torfvor utplanterats. ”Tallarna ha gått 
synnerligen väl till (se fig. 14). 
Sedan dessa försök utförts, har man å öfriga delar af kärret utsatt tall 
&q & eller 1. De synas alla gå väl till. Å en liten plats har Picea pungens 
3 utsatts. 
Vid återkomsten till den festligt prydda gamla herrgården mottogos samt- 
liga exkursionsdeltagarna på det hjärtligaste af direktör Wahlgren samt skogs- 
eleverna. Efter den njutningsrika »andliga spis», som man förut erhållit 
under den intressanta skogspromenaden bjöds sällskapet på en ej mindre 
utomordentlig materiell sådan, i det direktör och fru Wahlgren inbjödo till en 
festlig middag i institutets salar. 
Ren hade den sena augustikvällen bredt sitt mörker öfver nejden, då 
-det muntra sällskapet reste sig från middagsborden, men det var ej mörker, 
som mötte ögat vid utträdet på verandan. Marschaller och bloss glimmade 
nämligen på gård och i park. I denna trolska belysning vandrade man till 
en bortom parken belägen gammal stuga i ryggåsstil, som af skogseleverna 
