2 EDVARD WIBECK. 
Grafiskt återgifves detta lämpligen medelst en kompassol, hvari 
strålarnes längder förhålla sig till hvarandra, som angreppsfrekvensen i 
respektive väderstreck (fig. 2). 
Då emellertid bestämningen af 8 st. väderstreck är mera osäker än 
bestämningen af endast 4 st. sådana, kan man lämpligen fördela an- 
grepps-talen för NO, SO, SV och NV på N, O, S och V enligt föl- 
jande beräkning: 
NR RE RAtn ee pip sedda 
NÖENOS rÖLssSORIStEST EV NV 
| 
6 TINA SEN 8 SKE 
I [SANNA SA Kal AA RA KeA I 
10 23 15 | 10 | 
Av SL angrepp 1 ofvervägande: NOrdlig ristning E0.--..-e ss see ses de de es ds FR SEKTOR 
3 » » östlig > RE RE SA BÄR ASN LEAN GIS sÖS ERA ÄRA, 
> > sydlig » Sep ep (AN öj see) äialele d;ö sia sele ja pa elrje nas KSR) 
2 västlig DÅ Meda | [1612 sjön |a FIL & ölen ie slo[ sne FRK NGE oe a en RS 10 >» 
Vi finna alltså att i föreliggande fall angreppsfrekvensen synes vara 
större 1 öster och söder än i norr och väster. Visserligen äro de obser- 
verade fallen alldeles för få för att berättiga till allmänna slutsatser, men 
man kan dock däri skönja ett samband med de lokala förhållandena så 
tillvida, att luftströmmar kommande från P-skadade skogsmarker i öster. 
och söder böra varit mera smittoförande än sådana kommande öfver 
vattnet och kalmarkerna i norr och väster. Det är att märka att den 
längs områdets östra gräns å ömse sidor af Djurlångsån befintliga rena 
granskogen icke kan verka såsom »filtrum»> gent emot eventuellt smitto- 
förande vindar, enär granskogen hufvudsakligen är begränsad till en 
smal, djup sänka mellan tvenne högplatåer. 
Bättre hållpunkter för bedömande af sannolikheten af en direkt öf- 
verföring af svampen från tall till tall gifver en granskning af hvarje 
P-tallsgrupp för sig, hvarom Björklund antecknat ungefär följande: 
Grupp 1. Frtöträd, omkr. 120 år gamla, alla topptorra, med undantag 
af en 100-årig tall, hvilken är skadad strax nedom kronan. Detta träd är 
ännu vid lif. Stamskadan är vänd mot den närmaste af de topptorra tal- 
larne. Alldeles i närheten, i den Kifsta tillhöriga skogen finnas än flera ska- 
dade träd. TInalles äro 8 st. sådana tätt samlade å ett obetydligt område. 
Grupp 2. Fyra stycken P-tallar. Å den nordligaste äro angrepp syn- 
liga å flera tätt liggande punkter på trädets halfva höjd, nedanför kronan. 
Tallen närmast i söder är topptorr. Från denna kan svampen ha spridt 
sig såväl till den förstnämnda som ock till endera af de båda kvarvarande, 
hvilken i sin ordning kan ha smittat den sista. 
