VEGETATION OCH FLORA I HAMRA KRONOPARK. 47 
Orsa Finnmark, hvars norra hälft utgöres af Hamra kronopark, har 
blifvit geologiskt undersökt af E. Svedmark som i sin af en geologisk 
karta åtföljda afhandling »Orsa Finnmarks geologi»" redogör för sina 
därstädes gjorda iakttagelser, hvilka jämte våra egna observationer ligga 
till grund för nedanstående korta öfversikt. 
Istidens 20rän täcker nästan öfverallt berggrunden till så bety 
dande mäktighet, att endast ytterst sällan denna går i dagen. Moränen 
är ganska växlande med hänsyn till finmaterialets kvantitet m. m., men 
några ingående iakttagelser härom medhunno vi icke. Ett utmärkande 
drag för vida sträckor af densamma är en oerhörd rikedom på block, 
ofta af väldiga dimensioner. Så vidt vi nu erinra oss, gäller detta sär- 
skildt de norra, af ögongranit bildade partierna. 
Utom morän finnes inom området äfven zrullstenssand, i det att en 
i skilda partier uppdelad sandås stryker utmed Fågelsjöns västra sida i 
SV-riktning mot Sandsjö. Äfven ett par andra åspartier finnas. Dessa 
sandaflagringar ha dock ej sådan utsträckning, att de spela någon nämn- 
värd roll för skogens karaktär. 
Af kartan, fig. 2, framgår, att den nordliga delen till allra största 
del intages af ögongranit. Om denna säger Svedmark, att den utgöres 
af en grofkornig granit af rödlett eller stundom röd färg med inströdda 
ända till 3 cm. stora ortoklas- eller mikroklinkristaller. Denna granit är 
enligt våra iakttagelser särdeles lättvittrande och har gifvit upphof till 
en god mark. Områdets största by, Fågelsjö, ligger också på densamma. 
De ungskogsbestånd, som uppkommit efter husbehofsafverkningen kring 
själfva byn, särskildt kring vägen mot Rullbo äro så täta, jämna och 
vackra, att de ge ett direkt bevis för att denna bergart lämnar en syn- 
nerligen god skogsmark. 
Söder om det norra granitområdet äro tvenne bergarter härskande. 
Väster om en linje Sjöändan—Tandsjö— Nappobäcken bilda porfyrer berg- 
grunden och öster om samma linje gneis, hvarjämte inom smärre delar 
af det sistnämnda en från skogsmarkssynpunkt med gneisen sannolikt 
skäligen ekvivalent finkornig granit torde vara anstående. 
Gneisen har enligt Svedmark ett ganska växlande utseende, men 
kan dock i allmänhet karaktäriseras som en grå eller rödlett medelkor- 
nig gneis med jämn blandning af fältspat, kvarts, glimmer och något 
hornblände. Vissa partier synas vara mera grofkorniga och utbildade 
som ögongneis. Gneisens fältspat utgöres af dels mikroklin, jämte något 
ortoklas, dels af plagioklas, den förra af rödlett, den senare af mera grå 
1 Sveriges geologiska undersökning. Ser. C., n:o 147. Äfven i Geol. Fören. Förh. 
17 (1895). 
