48 G. ANDERSSON OCH H. HESSELMAN. 
färg. Hornblände och magnetit förekomma endast underordnadt. Äfven 
gneisen torde kunna anses som i allmänhet ganska lättvittrad. 
Porfyren inom Orsa finnmark bildar med samma bergart inom Da- 
larne och Härjedalen ett geognostiskt helt och har ganska växlande ut- 
seende och sammansättning. Den vanligaste varieteten har en rödbrun, 
tät grundmassa, som omsluter talrika, tätt liggande, sällan öfver 3 mm. 
stora fältspatkristaller. Porfyren är som bekant en synnerligen hård 
bergart, som visserligen på grund af sin rikedom på sprickor sönder- 
faller i större eller mindre stycken, men dessa äro särdeles svårvitt- 
rade. Man ser ofta hurusom porfyrstyckena på ytan och ett stycke 
in angripits af vittringen, men bergarten är ändock lika hård och visar 
inga tecken till sönderfallande. 
Det skulle naturligen, särskildt med hänsyn till det som nedan 
(sid. 91) anföres om öfverensstämmelsen mellan bestånden och berggrun- 
den, vara af stort intresse, att kunna sammanställa och diskutera kemiska 
analyser af bergarterna, men sådana finnas dessvärre icke vare sig i 
publikationerna om traktens geologi eller å Sveriges geologiska under- 
sökning. Det torde emellertid mindre vara olikheten i bergar- 
ternas rent kemiska sammansättning, hvilken varierar inom un- 
gefär samma gränser, än bergarternas fysikaliska egenskaper, 
särskildt deras förhållande till vittringen med däraf följande 
näringstillgång i skogsmarken, genomsläpplighet m. m., som 
orsaka de vidtgående olikheterna i den å dem lefvande vege- 
tationen. 
Om de bergarter, som icke äga någon större utbredning torde det 
vara onödigt här tala. Endast en sak må nämnas. På den karta, som 
åtföljer E. Svedmarks afhandling, »Geologiska meddelanden från resor i 
Dalarne och Helsingland» är med ? ett stort område af dalasandsten an- 
gifvet såsom liggande på porfyren i NV-SO riktning från Kölsjöhållet 
ett stycke ned förbi Tandsjöns sydspets. Något sådant torde icke fin- 
nas här anstående; det är också borttaget i samma författares senare 
redan citerade karta. Om ursprunget af de kvartsitblock, hvilka här 
anträffas, är här ej platsen att uttala någon mening. 
Klimat. I sin under de senare åren så ofta citerade afhandling 
om »Sveriges temperaturförhållanden jämförda med det öfriga Europas» 
säger N. Ekholm” angående de allmänna temperaturförhållandena under 
januari månad, hvilka kunna anses ge ett godt uttryck för vintertempera- 
turen inom nu ifrågavarande del af landet, följande. Inom den inre, 
östra delen af den skandinaviska halfön finna vi tvenne köldområden. 
»Det ena mindre och svagare ligger på 62” n. b. norr om Kristiania 
! Ymer 1899, sid. 226. 
