56 G. ANDERSSON OCH H. HESSELMAN. 
och småbönder ut öfver hafvet, slogo sig ned innanför de dåvarande 
bygderna på de stora skogarne, där de enligt fäderneärfda metoder 
lefde på jakt, fiske, boskapsskötsel och något åkerbruk i nästan fullstän- 
dig afskildhet från den öfriga befolkningen. 
Bygden inom de delar af Sverige, som här sysselsätta oss, var 
vid medeltidens slut nästan helt och hållet bunden vid kustlandet och 
de större älfvarna. Inom Orsa träffa vi bygden vid sjön och i Ore- 
älfvens dalgång. Från den största byn Skattungebyn sträcker den sig 
vidare till Oresjön in i Ore, hvars öfriga delar i norr och öster var 
obygd. I Alfta, som vid denna tid också omfattade Ofvanåker, funnos 
de flesta nuvarande vid älfven belägna byarna, men hela Voxna socken 
var ännu helt och hållet obygd äfven i älfdalen. Utanför denna om- 
talas blott 3 bönder i Amundsböle. Längre upp för Ljusnan, i Ljus- 
dal, funnos liksom nu byarna i floddalen omkring kyrkan. I Färila gick 
bygden till Väckebo. Längst bort funnos dock ytterligare i Käårböle 4 
bönder. Allt som låg utom älfdalen således hela Los, var ödemark. 
Den närmaste byn i norr var Ängersjö. 
Vid nyare tidens inbrott var således hela det väldiga skogs- 
land, i hvilket nu Hamra kronopark utgör centrum fullständigt 
obebodt, ett urskogsområde i egentligaste mening. I slutet af 
1500-talet synas finnar, enligt uppgift från Savolaks, men sannolikt 
också från andra trakter i Finland, först ha slagit sig ned här. Källorna 
för en närmare kunskap härom äro ej så särdeles detaljerade, men i de 
samlingar, som den 1894 bortgångne litteratören Albrekt Segerstedt 
gjorde öfver finnarna 1 Sverige och hvilka nu förvaras i Vitterhets-, 
historie- och antikvitetsakademiens arkiv, finnas några strödda uppgifter, 
af hvilka de viktigaste här må anföras. 
De första finnarna synas ha kommit till Los i slutet af 1500- eller 
början af 1600-talet, enär kungabref angående desamma lära finnas eller 
hafva funnits från 1618. Inom den nuvarande Hamra kronopark synes 
Tandsjö varit den tidigast bebyggda byn. Traditionen om denna 
inflyttning delgafs Segerstedt af bonden Olof Ersson i Tandsjö i föl- 
jande ord. 
»De första nybyggarna kommo till Tandsjö på 1500-talet och in- 
vandrade från Savolaks; Perkerialajnen, Anti Hänninen och Ol. Närinen 
voro deras namn. De födde sig förnämligast af fiske och jakt, därvid 
de i giller, som kallades »rensdrag», fångade renar, och i »stockor» 
togo harar och fågel; råg odlades också på svedjor. — Sedermera in- 
flyttade på 1600-talet finnar från Värmland nämligen Picka Mackonen, 
Peder Hänninen och Pekka Rakko. Peder Hänninen byggde vid ändan 
af Tandsjön (nuvarande byn Sjöändan?) en fäbod. — På 1700-talet skola 
