VEGETATION OCH FLORA I HAMRA KRONOPARK. 695 
"qugustifolium. Vidare förekommer Polytrichum commune i stora, täta, 
svällande mattor. Hvit- och björnmossar spela i denna skogstyps mark 
betäckning en högst betydande roll. Granarna visa ofta den egendom 
ligheten, att stammen hvilar på kraftiga rötter hvilka höja densamma 
ett stycke ofvanför marken. Basen af stammen och öfre delen af de 
kraftigare rötterna bilda sålunda öfver marken ett hvalf, genom hvilket 
vattnet porlar fram. En fotografi af en stubbe af ett sådant träd med 
delas i bild 6. Förklaringen till detta egendomliga förhållande torde vara 
Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar. Fot. af förff. 
Fig. 6. Granstubbe med rötter höjda öfver marken. Hamra kronopark, Kräåkviken vid 
Stormyren. Skogen afverkad och marken bränd våren 1903. Den 11 aug. 1903. 
den, som redan A. Blomqvist framstält i sin ingående studie öfver gra- 
nen i Finland, nämligen att trädet ursprungligen grott på en gammal 
stubbe, hvilken multnat bort. 
Betingelserna för denna skogstyp är sålunda en svagt sluttande, 
helst blockrik mark, där vattnet såsom mindre källor här och där bryter 
fram. Den förekommer därför framför allt vid basen af långsamt slut 
tande skogsåsar, såsom å Siderbergets nedra partier. Folknamnet, gran- 
käl för denna granskogsvariant torde just häntyda på nu skildrade 
egendomligheter och har därför här upptagits. 
En variant af grankälen nära besläktad med den såväl med hänsyn 
