72 G. ANDERSSON OCH H. HESSELMAN. 
tiden för isens afsmältning. Här har den bortdöende vegetationen läm- 
nat material till förtorfningsprocessen och den sig höjande ytan af my- 
rarna allt fullständigare utfyllt bottnens ojämnheter, så att den under 
årtusendenas lopp ytterst sakta, men säkert inkräktat på fastmarken. I 
parkens norra del finnes ett vidsträckt platåland, med låga, högst 10 m. 
höga åsar af oregelbunden sträckning. Inom detta ha dalmyrar utbildats 
i synnerligen typisk form; 
deras vida ytor och smala 
förgreningar mellan de 
skogklädda partierna bilda 
en fullständig topografisk 
motsvarighet till skärgår- 
dens landskap med dess 
fjärdar, sund och vikar. 
Skärgårdens holmar, skär 
och halföar utgöra här 
fastmarkens skogklädda 
partier. - Bttiovackertnes- 
empel är den stora Flöt- 
myren och de i anslutning 
till denna liggande myr- 
komplexen. 
Medan = dalmyrarnas 
tillvaro i väsentlig grad 
måste sättas i samband 
med det afrinnande yt- 
vattnet, som håller dalbott- 
narna vattensjuka, torde 
backmyrarnas uppkomst i 
STAR väsentlig mån stå i sam- 
Ur Statens skogsförsöksanstalts samlingar, Fot. af förff.. band med frambrytande 
Fig. 8. Tallskog å myr. Stormyren nära Kråkviken grundvatten. De sluttnin- 
i södra delen af parken. 11 aug. 1903. gar, där sådana myrar 
träffas, äro rika på källor, 
hvars vatten öfversilar marken och håller denna fuktig äfven under ve- 
getationsperiodens senare del. En utdikning af dessa myrar är emellertid 
både lätt och effektiv. 
Backmyrarna öfvergå oftast i sina lägre partier i dalmyrarna. 
De ej få profiler, som på grund af dikningsarbeten äro upptagna i 
myrarna visa, att dessa så godt som alltid hvila på mer eller mindre 
blockrik moränmark, att de ytterst sällan framgått ur verkligen öppna 
