VEGETATION OCH FLORA I HAMRA KRONOPARK. 83 
är dessa trakters viktigaste odlade mark. Den utgör ett stadium i det 
tämligen oregelbundna cirkulationsbruk, som befolkningen i öfre Sverige 
sedan uråldrig tid drifvit å sin hemjord och kring sina fäbodar. Å ej 
för stenig morän, i öppet och fritt läge — vanligen mot söder — har skogen 
röjts, de ej alltför svårupptagna blocken ha uppbrutits och samlats i 
stenrös, medan de större fått ligga kvar. Om flera sådana block finnas 
invid hvarandra, kvarstår vanligen en liten bit af det ursprungliga mark- 
täcket skäligen orördt med skogsväxter, ris, någon gång barrträd, men 
mestadels björk, asp eller rönn, midt i röjningen. Denna användes första 
åren efter upptagandet till säd eller timotej, men lägges sedermera igen; 
efter några år har en viss konstans i växtsamhällets sammansättning upp- 
stått, den typiska hårdvallsängen är färdig. I äldre tid torde marken 
besåtts med frö, samladt i höladorna. 
I betraktande af dessa trakters synnerligen artfattiga flora, är detta 
växtsamhälle särdeles artrikt och kan sägas i allmänhet innehålla 20—30 
arter, af hvilka egentligen endast några gräs äro rikligt till ymnigt för 
handen, medan öfriga arter träffas enstaka till spridda, fläckvis ymniga. 
Hårdvallsängarnas växtsamhälle är synnerligt känsligt för äfven ganska 
små förändringar i markens fysikaliska och kemiska förhållanden. I 
svackor med - fuktigare mark, där understundom källor frambryta, upp- 
träda ett afsevärdt antal arter, som saknas på den torrare marken, medan 
andra försvinna. Likaså råder en betydande, ehuru ej närmare studerad 
skillnad i sammansättning på sådana ställen, där genom riklig öfvergöd- 
ning dessa ängar skötas och sådana där den från åkerbrukssynpunkt 
näringsfattiga marken blott utsuges. 
Gräsen äro öfverallt ymniga, medan örterna kunna betecknas som 
rikliga. De viktigaste af de förra äro: 
Aira cespitosa, tikl.—spr., Festuca rubra, ymn.—Sstr,, 
ÅAzgrostis vulgaris, ymn.—rikl., Phleum pratense, tikl.—enst., 
Anthoxanthum odoratum, tikl.—enst., Poa pratensis, str.—enst. 
Bland örterna är det helt få som uppträda ymnigt till rikligt såsom 
Alchemilla vulgaris, på vissa ställen Trifolium prateuse, hvilken väl dock 
oftast är en öfverlefva från en äldre klöfvervall, liksom Phleuwm från timo- 
tejvall; i större mängd träffas understundom äfven Rhinanthus minor och 
vissa Hieracier. Mossor, särskildt Polytrichum, inkomma strödda till rik- 
liga i de mest utsugna vallarna. Den ena arten synes ej i allmänhet i 
nämnvärd grad förmå uttränga den andra. Här är ej platsen att när- 
mare uppräkna arterna, utan hänvisas därför till artförteckningen, sid. 102. 
Detta för kulturen så viktiga och som det vid första påseende tyc- 
kes för trakten så naturliga växtsamhälle är så godt som helt och 
hållet inkommet med människan, såväl om man tar hänsyn till 
