84 G. ANDERSSON OCH H. HESSELMAN. 
de enskilda arterna som till artkombinationen. Endast helt få 
och för samhället såsom sådant mestadels betydelselösa arter 
finnas i parkens ursprungliga vegetation och sannolikt är att vissa 
af dessa såsom t. ex. Åira cespitosa och Polygonum viviparum ej spridt 
sig från lunddälderna, där de rätt sparsamt förekomma, utan inkommit 
i vallen tillsammans med de talrika öfriga arterna. Det förefaller som 
om detta öfver stora delar af Norrland med afsevärd fasthet uppträdande 
växtsamhälle knappast kunde leda sitt upphof, på de hundratals ställen 
där det träffas af ungefär samma sammansättning, från tillfällig spridning, 
utan som om i äldre tider, då nybyggen och fäbodar anlades, den upp- 
brutna marken regelbundet hade blifvit besådd med fröbland- 
ning, hämtad från hö, skördadt å andra hårdvallar. Att så ännu 
sker är kändt; huruvida det med stöd af historiska uppgifter kan påvisas 
regelbundet ha skett under äldre tider är oss däremot obekant. Hvar 
detta samhälle ursprungligen uppkommit är här ej platsen utreda. 
I några få fall torde sannolikt mera sällsynt förekommande arter 
kunna antagas härstamma ur parkens naturliga samhällen, så Cirsiunm 
heterophyllum ur lunddälderna och än sannolikare Mulgedium alpinum 
från grankälarna, Örchis maculata och Pinguicula vulgaris från myrarna. 
Timotejvallarna höra till samma serie af kulturformationer som 
hårdvallar och ett par följande samhällen. Då jordbrukarna här uppe 
riktigt ryckte upp sig plöjde de upp hårdvallen, gödslade jorden och 
sådde igen den med timotej, ren eller i blandning med klöfver. Detta 
brukningssätt tillhör dock, såvidt vi kunnat utröna, endast de senaste år- 
tiondena. I våra dagar finnas t. ex. vid Fågelsjö riktigt vackra och väl- 
skötta vallar af detta slag. På fäbodvatHarna och äfven då och då på 
hemjorden äro de emellertid ganska illa skötta och förgängliga och öfvergå 
efter några år i hårdvallar, hvars arter hålla sig i dikesrenar och andra 
kringliggande ställen och, då tillfälle gifves, rycka in i vallarna. 
Med timotejfröet ha med all säkerhet ej få arter under senaste år- 
tionden införts; några notiser härom finnas äfven i den floristiska delen 
af denna afhandling. Här må anföras de arter, som af oss utelutande 
iakttogos i timotejvallar: ÅAnthemis tinctoria, Apera spica venti, Bromus 
secalinus, Lathyrus pratensis, Silene dichotoma, Trifolium hybridum. 
Klöfvervallar. Vallar af ren klöfver insås då och då enligt upp- 
gift, men då vi icke voro i tillfälle studera några sådana, kunna vi icke 
ge några uppgifter, om hvilka arter, som i dem ingå. 
Myrängar. Under detta namn sammanfatta vi gräsrika samhällen, 
som invid byarna och någon gång intill fäbodarna uppstått på det sätt, 
att starrmyrar dikats, men sedermera lämnats mera åt sig själfva. De 
