VEGETATION OCH FLORA I HAMRA KRONOPARK. 101 
domen. Det synes sålunda, som om plantorna i det hänseendet ej ledo 
af någon ljusbrist; ljustillgången är otvifvelaktigt tillräcklig för en liflig 
assimilation. Orsaken till plantornas svaga utveckling ligger sålunda 
icke direkt i någon bristande näring på grund af för litet ljus, utan 
säkerligen i en del andra samverkande faktorer. Hvilka dessa äro, må 
en kommande undersökning afgöra. 
Ljustillgången undersöktes äfven enligt samma metoder, som nu 
angifvits, i tvenne efter en oordnad blädning uppkomna bestånd. De 
tvenne återgifna kartorna figg. 14 o. 15 illustrera enligt samma grunder 
som för kartan fig. 13 beståndets slutenhet, trädens dimensioner och ljustill- 
gången på de utvalda punkterna. Sidorna i de af punkterna angifna 
rutorna äro här 2 meter. Äfven i dessa är ljustillgången vid middagstid 
ganska växlande, hvilket är ett direkt uttryck för beståndets ojämna 
slutenhet, men hvad som dessutom är af intresse är att beskuggningen 
i ungskogsbeståndet kan vara nästan dubbelt så stor som i det äldre 
timmerskogsbeståndet. Detta' bestånd innehåller utom tall äfven gran 
och björk. Som synes af bilden, finnas äfven här smärre luckor, där 
ljustillgången är ganska stor — '/, af hela dagsljusets styrka — men 
där växtlig föryngring ändock saknas. 
Undersökningar utfördes äfven samtidigt öfver ljustillgången i tall- 
kronorna vid de punkter, där de barrbärande grenarna börja dö ut. 
Dessa observationer äro emellertid ännu endast rent preliminära studier, 
och det torde ej vara lämpligt att redan nu publicera desamma. 
Några som helst allmänna slutsatser kan man naturligen icke draga 
af dessa ganska fåtaliga undersökningar, men vi ha anfört dem här 
för att visa, hurusom ljustillgången i skogsbeståndet kan på ett ganska 
exakt sätt studeras. Först då man samlat en rik erfarenhet på detta 
område inom landets olika delar, kunna slutsatser af praktiskt värde 
dragas. 
D. Floran i Hamra kronopark. 
Den utredning, som här lämnats angående vegetationens samman- 
sättning i ett centralt beläget svenskt urskogsområde, hvilar naturligen 
helt på den enskilda artens utbredning och uppträdande. Det synes 
oss därför uppenbart, att om vår undersökning skall för framtida under- 
sökare få det värde, som ligger i att man med stöd af densamma skall 
kunna åtminstone i vissa viktiga afseenden studera de förändringar vege- 
tationen, då den fullständigare underlägges människan, undergår, så måste 
i den ingå äfven förteckning å de arter som anträffats, jämte redo- 
