SKOGSADMINISTRATIONEN, 125 
och Kopparbergs län anvisade anslag under innevarande år till en hvar af 
de därstädes med arfvode anställda assistenter i resepenningar utbetala ett 
belopp af femtio kronor i månaden. 
Administrativ praxis. 
Böra icke grunderna för upprättande af förslagspris å utsyna- 
de försäljningsposter å kronans skogar i öfre Norrland med fördel 
kunna modifieras? Alltsedan i skrifvelse från vederbörande öfverjägmäs- 
tare bestämdes, att tablåer öfver virkesutbytet från utstämplade försäljnings- 
poster å kronoskogar skulle upprättas, har det blifvit en allmänt vedertagen 
praxis att beräkna sagda utbyte i sågtimm er. 
Förr hade detta tillvägagångssätt i hvarje fall fullt fog för sig, men med 
förhandenvarande eller snart inträdande möjligheter att-afsätta smärre dimen- 
sioner torde ett annat beräkningssätt i många fall böra komma till an 
vändning. 
Och det är ju af stor vikt, att det lämpligaste användes. Ty jägmäs- 
tarens på tablån grundade förslagspris för poster, hvarå spekulationen är 
ringa, kan ju öfva en afsevärd inverkan på försäljningspriset. 
Medan sleepershandlande med framgång konkurrera med sågverken 
om poster, som innehålla relativt gröfre, kärnfullt virke, kunna sulfitfabri- 
kerna och sparrhandlarne med fördel göra det beträffande småvirket. 
Under förmodan, att kännedomen om massaveds och sparrars verk- 
liga värde samt nuvarande fordringar på sparrars tillredning tillfölje bris- 
tande afsättningsmöjligheter icke torde vara mera allmänt spridd inom revir- 
förvaltningarna, vågar jag med några rader därom taga uppmärksamheten i 
anspråk. 
Få fabriker äro så lukrativa som sulfitfabriker, åtminstone de med egna 
skogstillgångar.! Men då dessa fabriker som bekant »sluka virke», komma 
de snart att äfven sinsemellan konkurrera. 
Försäljningspriset för en ton massa växlade år 1906 mellan 145 och 
175 kr. Utgår man från detta och att tillverkningskostnaden kan sättas till 
75 å 90 kr. pr ton, virkesåtgången till 210 kbfot f. m. pr ton samt han- 
dels- och förädlingsvinsten sammanlagda till 30 &, är en kbfot f. m. vid 
fabriken värd 25 öre.? Detta virkesvärde förklarar, att virke intill 7” och 
8 1/,” toppdiameter hugges till massaved å afverkningstrakter i skilda flod- 
dalar. 
För att utröna, — om ock endast approximativt — hvilken groflek 
och växtform ett träd skall hafva för att bättre lämpa sig att aptera till såg- 
timmer än till sparrar är följande jämförelse uppställd. Grunderna för de- 
samma äro dels A. B. Robertsfors grundprisnota (ungefär = Angermanälfvens 
å köptimmer med 150 4 förhöjning, dels årets pris å sparrvirke, 32 öre pr 
1 Tillgången kan approximativt beräknas med följande tal: Om inom en afverknings 
trakt tages virke f. o. m. 3" t. o. m. 6 !/," i topp erhålles i medeltal 20 löpfot pr träd, 
Till en kbfot fast mått åtgå 7,37 löpfot. (A. B. Robertsfors skogar, V:botten. 
> Talet om att småvirket icke tål utsyningskostnaden torde hädanefter kunna reduce 
ras till ett minimum. Det är blott utsyningskostnaden å pitprops, som ibland vid bedöman 
det af frågan, om det bär sig att uttaga pitprops eller ej å en viss trakt, kan spela rollen 
af droppen, som kommer kärlet att rinna öfver. Det är afverkningskostnaden och flottnings 
kostnaden, hvilka inverka som faktorer med den ojämförligt största värdekoeficienten, 
