152 GUNNAR SCIIOTTE. 
Haacks förut flere gånger citerade uppsats »Uber die Keimung und 
Bewertung des Kiefernsamens nach Keimproben» i Zeitschrift fur Forst- 
und Jagdwesen 1906 h. 7. 
Fullt normal grodd återfinnes å fig. 4 samt 18 och 19 i större för- 
storing. Mera utvecklade men normala groddar finna vi också å 5—38. 
I motsats härtill hafva vi fig. 9—13, hvilka återgifva svagt groende 
frön, som ej hafva kraft att utbilda fullt normal rot. 
Å fig. 14—17 samt 18, 19, 20 och 21 finna vi slutligen frögroddar, 
som ej alls få någon rotbildning. De å fig. 15—17 återgifna groddarna 
förmå ej vidare utveckla sig och dö hastigt. Groddar af sista kategorien 
förekomma ej sällan, och frön med utseende såsom fig. 22—23 äro ytterst 
vanliga. Prof med 10—20 2 sådana frön förekomma särskildt hos äldre 
granfrön. De böra naturligtvis ej medräknas såsom grodda frön. 
De svagt grodda fröna å fig. g9—13 föreslår Haack skola medtagas 
i groningsresultaten, äfven om vid sådd af dylika frön knappast kan 
erhållas plantor. Definitionen på grodda och icke grodda frön blir näm- 
ligen härigenom lättast att fastslå, i det att till förra slaget räknas alla 
frön, hvilka utveckla både stam och rot. 
Vid undersökning af skogsfrös grobarhet, duger det ej att söka härma 
groning i naturen, då man ej kan göra det fullständigt. Om man t. ex. så 
gör genom groningsförsök vid relativt låg temperatur eller i mörker, kunna 
lätt en del friska frön mögla eller ruttna, hvarigenom resultaten förryckas. 
Denna bästa metoden för fröundersökningar är därföre den, som på kortast 
möjliga tid förmår alla lefvande, normala frön i profvet att gro. Att sedan 
grobarhetsprocenten ute i skogsmarken blir lägre, får man vara beredd på, 
och det har också nyligen påvisats vid skogsförsöksanstalten.' 
Som ett tillägg till dessa meddelanden må till sist redogöras för 
en särskild undersökning vid Skogsvårdsföreningens frökontrollanstalt. 
För att erhålla visshet om, när den största mängden frö utfaller vid 
fröklängningen, lät nämligen generaldirektören Fredenberg vid Mo- 
torps fröklängningsstuga i Västergötland utföra ett par profklängningar. 
Fröet från ett af dessa insändes sedermera af jägmästare Aspengrén för 
undersökning vid frökontrollanstalten. — Under dagarna den 11—12 
juli 1906 utklängdes sålunda 2:ne kottprof om hvardera 90 liter vid en 
temperatur af 30—47”. Hos den ena serien skakades kottarna 4 gånger 
under klängningstiden, d. v. s. hvarje morgon och afton. Efter hvarje 
skakning uttogs det erhållna fröet. Sedan fröet från de olika uttagen 
rengjorts och vägts, blefvo de som nämndt undersökta såväl till grobar- 
het som 1,000-gramsvikt. Resultatet blef: 
! Alex. Maass. Frömängden vid rutsådd af tall- och granfrö. Skogsvårdsf. tidskrift, 
TOONYT ARR 
