SKOGSADMINISTRATIONEN, 161 
att han kan lämna öfverjägmästaren mera verksamt biträde icke blott i af. 
seende å sådana enklare göromål som för närvarande, utan äfven vid upp- 
sättning af viktigare skrifvelser, granskning af inkommande rapporter, redo- 
görelser och berättelser m. m. dylikt. Det bör ock kunna så anordnas, att 
assistenten i öfverjägmästarens frånvaro ej blott besörjer diarieföring samt 
remitterar de ärenden, i hvilka sådant kräfves, till jägmästare eller andra 
vederbörande för yttrande eller förklaring, utan ock kan undfå befogenhet 
att på öfverjägmästarämbetets vägnar slutligt behandla sådana ärenden, i 
hvilka blott är fråga om öfverlämnande af handlingar, tillhandahållande af 
blanketter eller andra enklare åtgärder, hvarjämte han bör kunna bereda 
äfven vidlyftigare ärenden, som skola af öfverjägmästaren handläggas. 
Skall öfverjägmästarassistenten kunna fylla de kraf, kommittén alltså 
anser böra å honom ställas, måste det emellertid förutsättas, att han genom 
föregående tjänstgöring ute å revir vunnit erforderlig kännedom om skogs- 
förvaltningens olika sidor, så i fråga om utegöromålen som ock i hvad ar- 
betet å expeditionen däraf beröres. Öfverjägmästarassistentens uppgift blir 
då i sin mån mera kräfvaåide än de flesta öfriga assistenters och bör lämp- 
ligen utgöra, så att säga, det sista stadiet under assistenttiden. Med hän- 
syn härtill synes ock arfvode för öfverjägmästarassistent böra sättas till det 
högsta belopp, som må anses böra tillmätas assistent vid skogsstaten, och 
befattningen såsom öfverjägmästarassistent i befordringsväg jämställas med 
de mest kräfvande uppdrag, hvilka för extra jägmästare komma i fråga. 
Då examinerade tjänstemän ej böra sysselsättas med rent mekaniska 
arbeten såsom renskrifning och dylikt, är uppenbart, att sådant icke bör 
ifrågakomma beträffande öfverjigmästarassistenterna, utan måste öfverjäg- 
mästarna fortfarande, för bekostande af skrifbiträde få sig anslagna mot redo- 
visningsskyldighet medel till sådant belopp, att, äfven med det ökade ren- 
skrifningsarbete, som enligt kommitténs nedan angifna förslag skulle komma 
att tillhöra öfverjägmästarexpeditionerna, sådant arbete kan besörjas, utan att 
assistenten behöfver därmed sysselsättas. 
Ur förenklingspunkt föreslår kommittén vidare 
att i de fall, där enligt nu gällande bestämmelser det åligger jägmästare 
att till öfverjägmästaren aflämna skriftlig handling i två eller flera exemplar, 
jägmästaren måtte befrias från att afgifva dylika handlingar i mer än ett 
exemplar och ytterligare behöfliga exemplar ombesörjas å öfverjägmästarexpedi- 
tionen; 
att bestämmelserna angående jägmästares resjournal måtte fullständigas med 
uttrycklig föreskrift om införande i journalens anmärkningskolumn af anteck- 
ningar, för hvarje besökt skog, såväl om resultaten af redan vidtagna åtgär- 
der som angående ytterligare erforderliga sådana; 
att genom föreskrifter i instruktion eller reglementariska bestämmelser 
för skogsstaten eller på annat lämpligt sätt måtte i öfrigt vidtagas vissa 
förändrade anordningar i arbets- och skrifsättet m. m. hos distrikts- och revir- 
förvaltningarna. 
Jämväl för revirförvaltningarna gäller hvad för distriktsförvaltningarna 
påpekats, att vid afgifvande af infordrade yttranden något återgifvande inled- 
ningsvis till större eller mindre del af remisskrifvelsens eller därvid fogade 
handlingars innehåll i regel ej bör förekomma, utan ärendet särtecknas genom 
hänvisning till remissens datum och diarienummer. 
Skogsvårdsföreningens tidskrift, 1907. Fa kuppsatser. l 
