180 AXEL LÖF. 
om den skadade delen skall bortjusteras. Skadan blir äfven beroende 
på det läge, som stocken erhåller i sågramen. Af nedanstående teck- 
ningar framgår, att om stocken lägges så, att borrhålets riktning blir 
vinkelrät emot sågbladenas, så erhålles skadadt virke på hela ena sidan 
om kärnan, då däremot, om borrhålets och sågbladenas riktningar sam- 
manfalla, endast en eller två skadade plankor eller bräder erhållas, fig. 
8—10. De vertikala linjerna utmärka sågbladens riktning, de grofva 
linjerna utmärka borrhålen och de streckade ytorna det genom borrningen 
skadade virket. 
Detta gäller, som ofvan nämnts, gröfre och kvistrena stockar, som 
lämna ett utbyte af hög kvalité. 
Borras däremot ett yngre kraftigt träd, uppstår äfven där törebild- 
ning, men då i den mer eller mindre kvistiga stamdelen. Får nu ett 
u 
- 
Åh 
SÅ 
ANNA 
PS SÄRAASSSSSSS 
Fig. 8. Fig. 9. Fig. 10. 
sådant träd kvarstå nog länge, växer borrhålet öfver (se fig. 8) och fel- 
fritt virke kan erhållas utanför borrhålet, om trädet får växa ut till nog 
grof dimension. Under sådana förhållanden torde någon nämnvärd skada 
ej förorsakas. 
Af de gjorda försöken framgår, att törebildningen under samma tid- 
rymd får större utbredning kring de borrhål, som fyllts, än kring de, 
som lämnats öppna (se fig. 4, 5, 6), och att i mynningen till de öppua 
borrhålen på relativt kort tid afsättes så mycket kåda, att hålet tillslutes 
(se fig. 5 och 11). 
Då veden kring borrhålet efter kort tid starkt impregneras, är faran 
för sårröta ringa. Man ser ofta tallar, hvilka genomborrats med grofva 
borrar (3 å 4 cm. diam.) och under ett tiotal år stått med borrhålet 
öppet, utan att röta infunnit sig. Borrningen torde ej heller predispo- 
