204 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
finnes det alldeles tillräckligt med göromål för den stadigblifvande jägeripersonalen. 
Jag skall be att få fästa herrarnas uppmärksamhet på hvad dessa revir betyda. 
Frostvikens revir omfattar 395,284 hektar, däraf under skyddsskogslagstiftning 284,085 
hektar. Östersunds revir omfattar 106,000 hektar, däraf 59,000 hektar under skydds- 
skogslagstiftning. Åre revir omfattar 209,268 hektar, däraf 164,950 hektar under 
skyddsskogslagstiftning. MHallens revir omfattar 183,972 hektar, däraf 80,825 hektar 
under skyddsskogslagstiftning. Bräcke revir är mindre; det omfattar endast 33,497 
hektar kronoparker, ecklesiastika boställen med flera allmänna skogar. Råtans revir 
omfattar 163,377 hektar, däraf 139,600 hektar under skyddsskogslagstiftning. Hede 
revir omfattar 255,578 hektar, däraf 145,250 hektar under skyddsskogsslagstiftning, 
Herrarna se således, att det är sådana arealer, att äfven om delar komma att af- 
skäras och icke något läggas till i stället, blir det tillräcklig verksamhet för hvar 
och en ordinarie tjänsteman däruppe, om han vill fullgöra sina funktioner, hvilka 
naturligtvis, om jag så får säga, icke äro att bedöma endast efter storleken af arealen, 
ty i den ingå mycket fjälltrakter, men det hindrar icke, att dessa arealer skola öfver- 
gås och utsyningar där ske på begäran. Således kan jag icke finna annat, än att 
detta vore bland det angelägnaste för närvarande, och jag kan endast beklaga, att 
på — jag får säga — mindre viktiga skäl detta förslag icke framkommit till Riks- 
dagen, då jag vet, huru mycket missnöje denna skyddsskogslagstiftning har åstad- 
kommit däruppe, då jag varit med om att drifva igenom den i Riksdagen och då 
jag anser förslaget vara af yttersta vikt för hela denna del af Norrland, hvarest, 
om man icke far varligt fram, det ena tusendet hektar efter det andra kommer att 
förvandlas till ödefjäll. Detta är skälet till att jag beklagar, att så icke har skett. 
Så kommer jag till den frågan, beträffande hvilken jag reserverat mig, och 
den rör anställandet af en revirförvaltare inom Vadsbo revir. Fråga är egentligen 
om ett utbyte af den extra jägmästare, som är anställd där, mot en ordinarie, Då 
är frågan: är det skäl att nu bifalla Kungl. Maj:ts framställning och antaga ytter- 
ligare en jägmästare därnere? Herrarna erinra sig kanske, att år 1900 var detta 
också föremål för Riksdagens pröfning, och blef samma förslag icke heller då god- 
kändt. Det skäl, som kommit till, skulle vara det, att det är ungefär 2,550 hektar 
nyinköpt mark, som tillkommit och ökat arealen af kronoskogen, men å andra 
sidan har arealen af de skogar inom reviret, som stå under skogsstatens kontroll, min- 
skats med 3,710 hektar, så att arealen är ungefär densamma. Nu är hela arealen 
uti Vadsbo revir icke så förfärligt stor, ty den är 19,000 hektar kronomark och 6- 
å 7,000 hektar annan mark. Att nu anställa för denna areal två ordinarie jägmäs- 
tare synes mig vara en sak, som icke är alldeles nödvändig. Det behöfs ju bara, 
att jag vänder mig till dem, som känna till, huru pass stor areal, som nu skötes 
såväl vid våra bruk som vid många andra bolag och större egendomar för att få 
bevis på att ex jägmästare mycket väl kan sköta och sköta både intensivt och väl 
vida större arealer, hvilket möjliggöres genom anställande af godt underbefäl — här 
skogvaktare. Jag kan således icke finna själfva arealen vara en sak, som bör be- 
tinga eller nödvändiggöra ytterligare en ordinarie jägmästares anställning. 
Det andra skälet är det, att bruttoinkomsterna af detta revir ökats på sista 
åren till 147,000 kronor, och att 2£ofterna för tillgodogörande af virket och för 
kulturkostnader på detta revir medtaga 80,000 kronor, hvarigenom bevis skulle vara 
anfördt för att här råder en intensiv skogsskötsel och att sådan bär sig. Detta 
vore ett bevis, om man vore viss på att dessa resultat vore af konstant och icke af 
tillfällig natur. En annan förklaring, att det senare kan vara fallet, kan vara denna: 
Till stor del består detta revir af nyinköpta, mer eller mindre utglesnade skogar. 
Dessa kräfva stark afverkning 7 början och dyrbara kulturer för att bringas i full- 
godt skick, och däraf härflyta stora tillfälliga inkomster och dito utgifter. Detta 
anfördes mycket riktigt i kungl. propositionen vid 1900 års riksdag, och vidare: en 
stor del af de nybildade kronoskogarna vore sådana, att, sedan de blifvit ställda i 
ordning, förvaltningsbestyren skulle blifva af den art, att ganska stora trakter 
kunde tillhöra hvarje revir. Nu faller just denna skog under hvad den kungl. pro- 
Positionen då sade, och helt naturligt drager jag däraf den slutsatsen, att inkom- 
sten af den är tillfällig och likaså utgifterna för ordnande af de inköpta skogarna 
och den nödiga kulturen af dem. Jag vill blott i förbigående nämna för herrarna, 
att för detta revir har Kungl. Maj:t utbetalat sista året en tiondedel af till alla 
svenska statsskogar anvisade anslag till själfva skogsskötseln. Således är det väl 
klart, att det endast är tillfälligt, ty eljest skulle vi komma till de mest orimliga 
