VADSBO REVIRS DELNING 205 
summor, om vi på 20,000 tunnland skulle hafva sådana kostnader. Under sådana 
förhållanden först och främst anser jag icke, att bevisningen ligger klar för att 
det är nödvändigt att här anställa en ordinarie jägmästare. Mina herrar, denna 
skogsstat måste omorganiseras. Det går icke an, att det är på det viset det nu är. 
Revirförvaltarna måste hafva bättre aflöning, eljest förloras de bäste, som öfvergå 
till enskilde; deras arbete måste göras mera produktivt, i det att allt, som kan an- 
förtros åt billigare arbetskraft — skogvaktarna — lämnas dessa och revirförvaltarna 
befrias från skrifgöromål i största möjliga utsträckning och hafva sitt arbete ; skogen, 
ej vid skrifbordet. Utveckningen får icke gå i den riktningen, att jägmästarna 
blifva egentligen tvungna att sitta och skrifva och icke vara i skogarna. Öfver- 
jägmästarna äro öfverhopade med skrifarbete, då de, som ju äro utvalda såsom de 
skickligaste, i stället borde vara i skogarna och se, huru skogarna skötas. Deras 
tid är till största delen upptagen af att sitta inne på kontoret och skrifva. Jäg- 
mästarna äro öfverhopade på samma sätt med alla möjliga skrifvelser och deras verk- 
samhet allt mer och mer klafbunden af cirkulär, t. o. m. innefattande förbud att 
under hand sälja stubbar och ris för 20 kronor. Tro herrarna, att man får dugligt 
folk genom att klafbinda dem? ”Tro herrarna, att personer, som skola med intresse 
och ifver sköta sina åligganden, böra klafbindas på detta sätt? Enligt min tanke 
går det alldeles åt motsatt håll, Skall man få dugligt och skötsamt folk, måste 
man visa dem förtroende. Man måste bereda dem möjlighet att visa, att de med 
sitt eget arbete lyckats sköta skogarna väl och sköta dem så, att de äfven lämna 
inkomst. Jag tror, att det är rätta vägen att hos denna kår skapa intresse, att den 
sättes i stånd att visa, att genom deras åtgärder har verkligen skogen satts i godt 
skick och inkomster beredts. Och jag tror att de kunde befrias från mycket skrif- 
göromål uppifrån äfvensom från många göromål nedåt, och att dessa göromål lämp- 
ligen kunde öfverlämnas åt lägre aflönade personer. Själfva skulle de då kunna 
vara öÖfverstyre i respektive större revir. Jag anser, att en omorganisation måste 
hafva detta till syftemål. Om man så organiserar, tror jag icke, att man för hvart 
tiotusende hektar behöfver en revirförvaltare. Han hinner mycket mer, om han 
såsom en duglig chef ser efter, att underbefälet arbetar och sköter sig väl. Jag 
anser det således icke vara skäl att nu öka den ordinarie staten, då man vet, att 
en omorganisation snart måste göras. 
Jag nämnde nyss, att Vadsbo revir fått en tiondedel af reservationslaget en- 
samt. Jag kan icke underlåta att äfven beröra detta med ett par ord. Herrarna 
hafva detta anslag på sidorna 45 och 46 i statsutskottets betänkande. Går jag 
igenom staten, så finner jag, att bland inkomsterna till statsverket är upptagen en 
beräknad inkomst i budgeten af $,000,000 kronor af skogsmedel. Men här är det ett 
afdrag för det ena och det andra af 3,100,000 kronor, hvarför det verkliga nettot 
är endast 4,891,000 kronor af Sveriges skogsegendomar, och ändå finnes en post, 
som måste ökas. k K 
Om jag går igenom alla dessa olika utgifter på reservationsanslaget, är det 
egentligen endast fyra, hvilka höra till den egentliga skogsskötseln, nämligen: 
till afverkning, kolning, sågning och transport af skogseffekter ...... kr, 403,661: — 
viSkossodling OCH markberedpin 2 .;...c:se-:s-ssosspee spans > 219,513: — 
SRV AT a S a sta ab eron sla s njelbas Förs Rss 73,455: — 
>» rågångsrensning, hägnad och dikning > 103,724: — 
detta gör tillsammans kr, 800,353: — 
800,000 kronor för tillgodogörande af alla skogseffekter, som staten har och 
äfven för kulturen! Detta är nu först och främst orimligt litet. Om det bara 
blåser ner skog, så skall den tillgodogöras på något sätt, men då står domänsty- 
relsen utan medel i detta fall. Det är orimligt, såsom det nu går till, att Riks- 
dagen 1907 beslutar hvad som skall i detta hänseende år 1908 utgifvas till själfva 
skötseln af skogen. Det kan hvarken för skogsskötseln eller budgeten vara godt, 
att så är ordnadt. Nu anslås ungefär 800,000 kr. för detta ändamål: hvad skall då 
domänstyrelsen göra? Den får bestämma kostnaderna efter anslagets belopp och 
icke efter skogens behof. Nog är det ett konstigt sätt att ekonomiskt sköta en 
affär, i stället för att det borde vara skogen, som bestämmer hvilka kulturafgifter 
och afverkningsafgifter, som behöfvas, Förut har det gått an, därför att det funnits 
reservationer, som man kunnat använda vid behof, men nu äro dessa reservationer slut. 
