VADSBO REVIRS DELNING. 207 
med den rätt afsevärda summan af omkring 40,000 kronor. Nu skulle kostnaden 
för revirets skötsel, ifall Kungl. Maj:ts förslag godkännes, blifva åtminstone något 
mindre än den är för närvarande, Den nye ordinarie jägmästarens lön uppgår till 
2,900 kronor, hvartill kommer aföningen för tvenne skrifbiträden med 500 kronor till 
hvardera, eller tillsammans 3,900. Kostnaden för revirets förvaltning förutom aflö- 
ningen till den ordinarie jägmästaren, som redan finnes, uppgår nu till 4,500 kronor, 
nämligen aflöning till en extra jägmästare 2,500 kronor samt till en assistent 2,000 
kronor, således något dyrare, än det blir, om Riksdagen bifaller Kungl, Maj:ts för- 
slag. Efter hand som besväret med revirets skötsel ökas, måste gifvetvis personalen 
blifva större, och det kan ju ock därför hända, att så småningom kommer att en- 
gageras en assistent, men för närvarande skulle, såsom sagdt, genom den föreslagna 
anordningen revirets skötsel blifva något billigare. Det är ock säkerligen mer 
praktiskt och i alla afseenden bättre att hafva en ordinarie jägmästare, som känner 
till icke allenast egendomarna, utan äfven folket i trakten. Så mycken körning, 
som erfordras för att få allt virke till stationerna, är det nog nödvändigt att här 
hafva en person med kännedom om trakten, som kunde få allt arbete verkställdt 
för hyggligt pris. Nu, då där är anställd en extra jägmästare, byter man om hvart 
och hvartannat år; vederbörande känner hvarken egendomarna eller folket, och det 
blir sålunda mycket svårare att på godt sätt sköta arbetet. Jag tror därför, oaktadt 
jag gärna sett, att det vidtoges anordningar i Norrland för delning och minskning 
af därvarande revir, som gifvetvis äro alltför stora, att vi här taga ett steg i rätt 
riktning genom att bifalla Kungl. Maj:ts förslag. Jag tror äfven, det är ett steg i 
rätt riktning för den framtida lösningen af frågan, och får därför yrka bifall till 
statsutskottets förslag. 
Grefve Wachtmeister, Fredrik; I likhet med föregående talare vill jag gifva 
statsutskottets ärade ordförande rätt i hans kritik däraf, att Kungl. Maj:t icke fram- 
lagt det af domänstyrelsen gjorda förslaget om nya revir för de af skogsskydds- 
lagstiftningen berörda områdena i Norrland, men då herr Tamm talar om det träng- 
ande behofvet af skogsstatens omorganisation och omnämner, att sådant förslag 
kunde vara snart att vänta, anser jag, att han gjort sig skyldig till en svartmål- 
ning, som icke är förtjänt. Då han vidare talar om reservationsanslaget och dess 
uppdelning och anser, att domänstyrelsen därigenom blefve så bunden, att den icke 
hade penningar för att t. ex. efter en storm tillgodogöra sig det fällda virket, så 
får jag verkligen framhålla, att hvad han här säger icke är öfverensstämmande med 
den erfarenhet jag har från de 7 äå 8 år, jag haft med saken att göra. Penningar 
hafva alltid funnits, då de behöfts, och så kommer det nog fortfarande att vara. 
Om herrarna vidare se på de siffror, herr Tamm talade om — de stå anförda sid. 
45 och 46 och utgöra den fördelning, Kungl. Maj:t på förslag af domänstyrelsen 
gjort af reservationsanslaget vill jag påminna, att icke alla dessa anslag gå ut; det 
är blott ett förslag detta. Man kan blifva bedragen, när här står: »Tabell öfver 
utgifterna — — — för åren 1906 och 1907», men det är blott ett förslag. Här är 
t. ex. en utgiftspost, som stått i många år: »skötsel af nyförvärfvade kronoparker»; 
50,000 kronor i rund summa, som mig veterligen aldrig till hela sitt belopp behöft 
anlitas, men som dock länge stått kvar. Vidare finnes en post: >»till oförutsedda 
och diverse utgifter», hvarmed förhållandet är detsamma. Således kan jag icke 
finna annat, än att, då herr Tamm säger, att vid reviren finnes hvarken människor 
eller penningar för att uträtta hvad som behöfves, han där gått litet för långt. 
Det är visserligen sant, att för skötsel af statens skogar finnes alltför litet folk, 
men det är just ett steg i den rätta riktningen, då Kungl. Maj:t nu begär lön för 
en ny jägmästare i Vadsbo, som Kungl. Maj:t funnit vara mycket behöflig. 
Här talas så mycket om och göras jämförelser mellan de svenska statsskogar- 
nas afkastning och inkomsten af statsskogarna i Preussen; men i Preussen har en 
jägmästare i regeln icke mer än 3,000 hektar att sköta, och här i Sverige äro mot- 
svarande arealer, såsom vi veta, så ofantligt mycket större. Därtill kommer, att i 
Preussen jägmästaren i allmänhet icke har något att göra med godsens administra- 
tion, men i detta revir, Vadsbo, liksom i flera andra, hvilka ökats ut på senare tid 
genom nyinköpta egendomar, är det just godsförvaltningen, som tager jägmästarnas 
tid alldeles ofantligt i anspråk. Därvidlag haltar äfven herr Tamms jämförelse med 
enskilda skogsförvaltare rätt betydligt. Han säger, att det finnes enskilda sådana 
förvaltare med mycket större areal att sköta än här är fråga om, hvilka sköta den 
