212 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
19,421 har 53 ar, genom inköp af skogskomplexer, nämligen tre stycken egendomar 
i Bromö, Granvik och Skagersholm. 
Det är ej nog med skogsförvaltningen på dessa egendomar, utan till dem 
höra äfven en mängd hemman och lägenheter, utgörande inalles 105 stycken. Det 
är ju klart, att med dessa lägenheter följer för revirförvaltaren arbetet med att upp- 
göra kontrakt med lägenhetsinnehafvarne, att utsyna det virke, som skall användas 
dels till byggnadsföretag, dels till bränsle, äfvensom besvär med syner, m. m. Detta 
är ju ej det vanliga förhållandet inom reviren, j 
Hvad nu sedan beträffar regleringsfrågan, så har Riksdagen förut ej heller 
hållit på detta skäl så noga. Ty det var ej många år sedan, som det i de norr- 
ländska länen anslogs medel till 15 jägmästare. Samtidigt var det fråga om detta 
revir, ehuru förslaget då föll. Dessutom tror jag, att det i allmänhet icke är skäl 
att spara på en tjänsteman för ett sådant här praktiskt företag, ty efter min me- 
ning är det så, att om man får skickligt och bra folk till revirens förvaltning, så 
kunna de bereda staten stora inkomster, och betala icke blott sin egen utan äfven 
flere jägmästarelöner. Det har också visat sig, att i detta revir inkomsterna från 
1899, då de voro 70,107 kr. stigit till 147,500 kr. år 1906. Det är ju emellertid 
klart, att utgifterna också samtidigt ökats. De hafva ökats från 42,277 kr. år 1899 
till 78,642 kr. år 1906. 
Hvarför förvaltningen är särskildt besvärlig i detta revir, är också därför, att 
reviret ligger i en skogstrakt, där skogen ej kan som i andra revir säljas på rot, 
utan där den måste afverkas af revirförvaltaren, framföras till lastageplatsen och 
försäljas där. Och det är till och med en del af skogen, som måste förädlas. Detta 
gör ju, att revirförvaltaren får besvär med ekonomiska och finansiella frågor, som 
jägmästare i allmänhet icke få. I allmänhet behöfva dessa nämligen endast 
utsyna virket och sedan vara närvarande vid auktionen, där det säljes på rot. Det 
är ej något vidare besvär. Själfva ekonomien, de kontanta medel, som inflyta, 
taga länsman och kronofogde hand om. 
För min del tror jag ej, att, då det är fråga om vården af vår dyrbara egen- 
dom skogen, statens skogar, man bör spara på den revirförvaltarekraft, som är nöd- 
vändig. Jag tror, att säkerligen därigenom, att man anställer jägmästare där, hvarest 
det behöfs, inkomsterna skola betydligt stegras för statsverket, och jag vill också 
tillägga, att detta distrikt, som nu endast uppgår till 20,000 har, jämfördt med 
andra distrikt i mellersta Sverige, är mångdubbelt större. Det finnes revir, som ej 
äro mer än tre, fyra tusen har. Detta är nu 20,000, och så besvärligt, som det 
är att sköta, är det alldeles nödvändigt, att det delas. Jag ber därför att få yrka 
bifall till statsutskottets förslag. 
Med herr Odqvist förenade sig nerrar Svensson 1 Olseröd och Sanden: 
Herr Milsson 1 Skärhus: Enligt mitt förmenande hafva reservanterna så goda 
skäl för sin reservation, att jag skall be att få yrka bifall till densamma. 
Chefen för Jjordbruksdepartementet, herr statsrädet Alfred Petersson: Jag skall 
be att få yttra några ord i den föreliggande frågan. Det är sant, att förslaget 
om delning af detta revir tidigare har varit föremål för Riksdagens pröfning, och 
att Riksdagen då har afslagit detsamma; men detta bör, enligt mitt förmenande, 
icke vara någon som helst anledning, hvarför ej Riksdagen nu, under ej så litet 
förändrade förhållanden, kan och bör i denna fråga intaga en annan ståndpunkt. 
Och jag ber att få påpeka, att ingen af oss väl lärer önska ett jämt stillastående 
på samma punkt, utan i stället ett framåtskridande, så att man icke för alla tider 
fasthåller vid ett beslut blott därför att Riksdagen någon gång tidigare har fattat det. 
Man har talat om arealen; och den förste talaren, som hade ordet, sade, att 
i stället för att detta revir sedan år 1900 ökats, hade det faktiskt minskats. Jag 
skall då först be att få betona den omständigheten, att när man talar om arealen, 
man icke får glömma, att det är skillnad på sådan areal, som står under skogs- 
statens omedelbara vård och förvaltning, och sådan areal, som står under skogs- 
stateus kontroll, såsom en del allmänningsskogar, ecklesiastika boställsskogar o. d. 
Det är en ofantlig skillnad mellan det arbete, som revirförvaltaren har å den mark, 
som står under skogsstatens förvaltning, och den som af skogsstaten blott kon- 
trolleras; i det förstnämnda fallet har han hela ekonomien att sköta, det är en 
mängd saker som skola kontrolleras, resor att företaga o. s. v. 
