214 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
Jag kan nämna, att en liten del af detta Vadsbo revir, Granviks bruk, som 
nu mera inköpts och lagts till reviret, innan den lotten inköptes af staten, och 
således låg under enskildt bruk, fordrade af den, som då ägde den, en särskild för- 
valtare och en bokhållare; således, så länge den var i enskild vård, användes på 
densamma mycket mera af förvaltningskostnad, än sedan den kommit under staten. 
Herr Wiklund sade, att reviret redan var delat, och att man därför kunde 
låta sig nöja med det som det var. Detta var riktigt i en mening, men icke i en 
annan. Ty där finnes en biträdande jägmästare, och där har funnits en sådan allt 
sedan år 1893; men denne extra jägmästare har ej hittills fått sköta halfva reviret 
på det sättet, att man delat de viktigare kronoparkerna i två delar, utan han får 
hålla sig på utkanterna, sköta den kontrollerande verksamheten på skogar, som 
stå under skogsstatens kontroll, o. s. v. Det är icke detsamma, som om man får 
dela reviret på två särskilda jägmästare, 
Dessutom, mina herrar, kan man väl ej gärna vara med om att på det sättet 
ordna vår administration, att hälften af tjänstemännen ställes på extra stat. Man 
förutsätter alltid, att en person, som innehar en ordinarie befattning och sitter fast 
där, skall på helt annat sätt och med helt annat intresse sköta denna befattning 
än en person, som flyttar från det ena stället till det andra hvar sjätte månad eller 
hvart år. 
Så sade herr Wiklund, att frågan om lönereglering och omorganisation af 
skogsstaten voro föremål för löneregleringskommitténs pröfning, och att man ge- 
nom detta skulle föregripa afgörandet af löneregleringen för skogsstaten. 
Nej, mina herrar, det är ej möjligt, att man med detta kan föregripa något 
med afseende å den lönereglering för skogsstaten, som nu förestår, ty där är endast 
fråga om att bestämma lönesatserna för de olika skogsstatstjänstemännen, men i 
löneregleringskommitténs föreliggande förslag är ej fråga om att bestämma antalet 
revir och antalet jägmästare; således, omorganisationsfrågan är lämnad utom ramen 
för dess verksamhet, så att ett beslut i enlighet med Kuugl. Maj:ts nu förevarande 
förslag innebär i detta afseende ej den ringaste svårighet. 
Vidare sade herr Wiklund, att det i allt fall förestår en omorganisation af hela 
vår skogsstat och vår skogsskötsel. Ja, jag tror också, att vi ganska snart stå 
inför nödvändigheten att betydligt öka antalet jägmästare och skogstjänstemän, om 
vi icke skola råka ut för stillastående och försumpning; men detta kan ej utgöra 
hinder för en sådan förändring, som i detta speciella fall är i fråga, Det synes 
mig, att man bör vara fullt på det klara med, att skogsvården i detta revir icke 
längre utan skada kan fortgå på det nuvarande sättet; låtom oss därför först ordna 
saken i detta revir. 
Jag hoppas herr talman, att kammaren skall finna de skäl, som blifvit anförda 
för en delning af detta revir, så pass talande att kammaren bifaller förslaget. 
Herr Kronlund: Det var en talare på norrlandsbänken, som åberopade som 
skäl mot en delning af Vadsbo revir förhållandena i Norrland. Då det nämligen 
här funnes revir, som voro betydligt större än det, som här är i fråga, borde dessa 
förr komma i fråga till delning framför detta. Vid denna jämförelse torde dock 
böra tagas i betraktande omständigheter, som af herr jordbruksministern blifvit på- 
visade, bland annat den, att skogsskötseln i mellersta Sverige är betydligt mera 
intensiv och att revirförvaltarne där ha åtskilligt olika sysselsättning mot i Norrland. 
För öfrigt anser jag, att vi norrlänningar böra akta oss för att allt för myc- 
ket anlägga norrländska synpunkter, då det gäller anslagskraf från södra och 
mellersta Sverige. Vi böra akta oss för att låta våra behof lägga hinder i vägen 
för kraf från södra Sverige, ty vi kunna därigenom lätt befara ett afslag; och då 
nu föreligger ett behof, som upprepade gånger framkommit i kammaren och Riks- 
dagen, ett behof, som synes mig blifvit till fullo ådagalagdt af jordbruksministern, 
tillåter jag mig, herr talman, att yrka bifall till statsutskottets förslag. 
Herr Persson i Stallerhullt: Herr talman! Då jag ej deltagit i detta ärendes 
behandling inom utskottet, oaktadt någon anteckning därom icke är gjord i be- 
tänkandet, vill jag nu tillkännagifva, att jag står på reservanternas ståndpunkt. 
På många håll veta vi, att det försiggår en omreglering af det bestående och 
i de allra flesta fall äro talande skäl för, att en omreglering är behöflig, men själfva 
hufvudskälet — jag tänker särskildt på delningen af till exempel en domsaga i två 
