VADSBO REVIRS DELNING. 215 
domsagor eller ett fögderi i två fögderier — ligger alltid däruti, att ytinnehållet 
eller folkmängden eller det arbete, som där kräfves, lägges till grund för delningen 
. Nu kan man tänka, att äfven i detta fall så talande skäl förefinnas, att när nu 
frågan återkommer för tredje gången, borde Riksdagen hbehjärta detta stora behof 
och afhjälpa detsamma. 
Jag vill nu icke ha sagt, att ett behof af delning af ett eller annat revir icke 
kan förefinnas, Men när en delning skall ifrågakomma, så brukar man ju alltid 
välja sådana platser, där de mest trängande behof af delning föreligga, och icke 
söka upp ett eller annat distrikt, där åtminstone behofvet är mindre än i många 
andra fall. 
Här har framhållits, att det är den stora ytvidden af skogarna inom reviret, 
som framkallat behofvet af en delning 
Gå vi nu till västra distriktet, inom hvilket detta revir ligger, så finna vi, 
att Vadsbo revir, hvarom det här är fråga, har en ytvidd af i runda tal 27 kvadrat- 
mil. Gå vi sedan till Bohus revir, så innehåller detta en ytvidd af 50 kvadratmil. 
I Vadsbo revir finnes en skogsareal af 19,400 hektar kronoparker, som stå under 
skogsstatens omedelbara vård, samt därtill öfrig skogsareal, så att det hela gör 
25,000 hektar, som stå under skogsstatens kontroll. Inom Bohus revir uppgår 
skogsarealen till ej mindre än 32,000 hektar i rundt tal. Det är visserligen klart, 
att kronoskogarna här icke äro så stora som i Vadsbo revir, men de äro i stället 
spridda inom ett dubbelt så stort område. 
Gå vi sedan till Smålands distrikt, så finnes det där två revir, Värends revir 
med en ytvidd af 54 kvadratmil och en skogsareal af 37,000 hektar, som stå under 
jägmästarens förvaltning, och Jönköpings revir, som har en ytvidd af 48 kvadrat- 
mil med en skogsareal af 42,000 hektar. 
Det förundrar mig därför, att detta Vadsbo revir så framhålles framför många 
andra. Nu har jag emellertid endast hållit mig till västra distriktet och Smålands 
distrikt. I Norrland blifva siffrorna flerdubbla, men samtidigt ifrågasättes ej någon 
delning af revir annat än i Jämtland, oaktadt siffrorna där tala ett mycket kraf- 
tigare språk än i Vadsbo. 
Delar man nu detta revir, så måste man fortgå på den vägen och lägga det 
till grund för delning. Hur ställer det sig dä? Om man låter Vadsbo revir vara 
odeladt med samma hektar ytvidd af skogar som nu, så skulle man likväl i vårt 
land från 89 revir komma upp till 260 och detta antingen man fäster sig vid det 
antal hektar skog, som står under skogsstatens omedelbara vård, eller man tar 
hufvudsumman af alla de skogar, som stå under skogsstatens förvaltning. Skall 
man då börja med detta revir framför många andra med större ytvidd och större 
skogsareal? Jag tycker icke, att detta är riktigt. Domänstyrelsen framhåller vis- 
serligen detta revir framför andra, och domänstyrelsen skall ju ha den bästa lokal- 
kännedomen, men jag anser ej, att Riksdagen därför bör frångå sin hittills hafda 
åsikt i denna delningsfråga. Nu framhålles, att denna jägmästare har så mycket 
att göra med arrendatorer inom sitt revir, och detta är sant. Således äro jäg- 
mästarna äfven domänintendenter i de revir. där staten inköpt stora domäner och 
andra egendomar, som komma att stå under skogsstatens omedelbara vård och 
förvaltning. Dessa gods äro icke öfverlämnade till den lokala domänförvaltningen, 
och jägmästarna få därför sysselsätta sig med sådant, som egentligen icke tillhör 
skogsstatens tjänstemän, En rättelse, gående ut på att skogsstatstjänstemännen 
befriades från detta arbete, så att de mera odeladt finge ägna sig åt sitt egentliga 
kall, skogens vård och skötsel, vore väl behöflig. Jägmästarnas arbetstid upptages 
äfven för närvande väl mycket af kontorsgöromål, hvilket förhållande, tror jag, något 
blifver påpekadt af den kommitté, som sysslar med aflöningsstaten för skogsstats- 
tjänstemän. Då en ny lönereglering för skogsstatens tjänstemän inom närmaste 
tiden lärer vara att förvänta, hvarunder arbetsreglementet äfven torde komma att 
omarbetas till förmån för skogsvården, förefaller det mig, som man borde låta anstå 
med denna delning, tills man finge fråga om en omreglering af skogsväsendet i 
hela dess vidd förelagd. Tillika undrar jag, om icke vederbörande borde sett till, 
huruvida icke andra revir, som äro större än Vadsbo, varit i behof af delning fram- 
för detta. Delas Vadsbo revir, är det klart, att frågan därigenom drifves fram äfven 
på andra ställen, så att man därefter icke vill hafva några så stora revir ens som 
detta. Man komme därför att dela äfven andra revir efter de grunder, som följts 
vid delningen af Vadsbo revir, och herrarna få då se, hvart det kommer att taga vägen. 
