220 SKOGSADMINISTRATIONEN. 
24 juli 1903, har styrelsen med hänvisning till den beslutade undersöknin- 
gen af Gottlands läns hällemarker, ansett, att ett tillägg eventuellt borde in- 
flyta uti 2:dra stycket af nämnda $ af ungefärligt innehåll »I afseende å 
skogar, hvilkas bestånd erfordras till skydd mot flygsandsfält och till främ- 
jande af skogsåterväxten å länets hällemarker, äger. 
3) I fråga om förslaget till förordning angående skogsvårdsafgifter har 
domänstyrelsen framhållit, att de afgifter, som inflöte för virke från Gottland, 
icke lämpligen borde sammanblandas med öfriga läns afgifter, utan borde för- 
klaras tillfalla länets landstingsområde, sedan de, för undvikande af, såvidt sty- 
relsen kunde finna, onödig omgång, å tider, som tullstyrelsen bestämt, redovisats 
direkt till K. bf:de i Gottlands län. Detta skulle föranleda smärre ändringar i för- 
slagets 2 och 3 $$. 
Under förutsättning att vissa påpekade brister i förslagen blefve afhjälpta 
har domänstyrelsen, med frångående i vissa delar af sin i underdånig skrif- 
velse 31 dec. 1906 gjorda hemställan, förordat föreliggande lagförslag till 
antagande för Gottland. Styrelsen har dock fasthållit vid sin i dec. 1906 
gjorda hemställan angående fortfarande giltighet i fråga om skogsförbud som 
jämlikt nu gällande Gottlandslag vore utfärdade till dess de enligt bestäm- 
melserna i sistnämnda lag kunde blifva upphäfda. 
Ang, åtgärder för bestämmande af skyddsskogsgräns inom Jämt-= 
lands län. Ds:n har den 7 maj förordnat lektorn vid skogsinstitutet, 
fil... doktor Gunnar Andersson och bitr. jägmästaren Anders Holm- 
gren äfvensom resp. jägmästarna i Västra och Norra Jämtlands revir att un- 
der innevarande sommar förrätta den i nåd. bref den 29 juni 1906 före- 
skrifna under samma år påbörjade syn och förnyade undersökning i fråga 
om den i k. befd:es i Jämtlands län kung. den 14 jan. 1905 provisoriskt 
bestämda skyddsskogsgränsens sträckning inom nämnda län. Vid förrättnin- 
gen skulle dr Andersson vara ordf. bland synemännen. 
Om intagande af främmande beteskreatur å kronodomän. I 
mål mellan jägmästaren M. von Schantz, åklagare, och arrendatorn Carl 
Gleisner å Kronobergs Kungsgård, svarande, har Konga häradsrätt den 26 
november 1906 fällt följande utslag. 
»Häradsrätten finner väl enligt lydelsen af nämnda punkten i åberopade 
kontraktet den 2 februari 1886 svaranden, hvilken medgifvit sig hafva på 
den till honom utarrenderade Kungsgården användt bete å den för skogs- 
väsendets räkning undantagna utmarken för andra än egendomens vinterfödda 
egna och torparnes kreatur icke varit härtill berättigad; dock, enär med hän- 
syn till hvad i målet förekommit svaranden må anses icke hafva saknat skäl 
för sitt förmenande, att han varit befogad att, på sätt som skedt, använda 
betet, då icke flera främmande kreatur intagits än som å hemmanet vinter- 
födts, pröfvar Häradsrätten svaranden ej böra till straff fällas; men åligger 
svaranden att för det obehörigt nyttjade betet till Kungl. Maj:t och kronan 
utgifva hvad såsom betespenningar uppburits med tillhopa 192 kronor, hvar- 
jämte svaranden, jämlikt eget åtagande, skall ersätta åklagaren hans kost- 
