242 WILH. EKMAN. 
Kostnaden för 1,000 2-åriga plantor uppgår i medeltal till Kr. 1,30. 
Vid själfva utplanterandet upptagas gropar 30 å 40 cm. djupa och 
lika breda samt i ett sådant förband, att afstånden mellan groparna i 
raden bli I å 1,25 m., under det att afstånden mellan raderna uppgår 
till I m. Markens eländiga beskaffenhet ger dock anledning till afvikel- 
ser från denna regel. Själfva planteringen göres på vanligt sätt med 
fylljord, som arbetarna själfva bära till platsen i korgar på ryggen. Stenar 
uppläggas till skydd mot uttorkningen i breda bälten mellan raderna och 
detta tillvägagångssätt har visat sig vara af god nytta (fig. 4). Vid ut- 
sättandet användas i regel 2-åriga plantor af P. austriaca. De ett-åriga 
hafva ej tillräcklig motståndskraft-och de 3-åriga bilda ett så stort vindfång 
för Boran, att jorden omkring plantan luckras och roten utsättes för torka. 
Man räknar på 7,000 å 10,000 plantor pr har. De gå till i ganska 
olika grad växlande mellan 5 och 100 27 i genomsnitt 30 å 40 2. Man 
måste därför räkna på att 3 till 5 ggr. återkomma med hjälpkultur. 
Förr var planttillgången ännu mindre, emedan man då utsatte plantorna 
äfven om hösten. Kulturerna bli naturligtvis ganska dyra, så mycket mer som 
arbetsförmågan hos skogsarbetarna är ganska liten. Man räknar på att en 
man pr dag hinner göra 150—250 gropar och att en kvinna hinner utsätta 
150—200 plantor. Med ett dagsverkspris af kr. 1,50 resp. 1,00, som här 
allmänt betalas, blifva kostnaderna dock ganska dryga. Jordtransporten be- 
tingar dessutom ett pris af go öre å 1,25 pr 1,000 plantor vid nyplan- 
tering. En beräkning visar att kulturerna kosta 100—140 kr. pr har. 
Följande siffror kunna belysa skogsodlingskommissionernas verk- 
samhet under de gångna åren. 100 mill. st. barrträdsplantor, för hvil- 
kas uppdragande fordrats 683 kg. frö, och c:a 1 mill. löfträd ha utsatts. 
Hela skogsodlade arealen uppgår ännu blott till 7,229 har. Utgifna to- 
talkostnaden utgör c:a I mill. kr. 
Som allmänt slutomdöme om dessa kulturer må nämnas att man 
ovillkorligen känner sig tilltalad af den energi, som gjort sig gällande 
i skogsodlingsarbetet. Man gläder sig åt att se hur sädesfälten och vin- 
gårdarna kunna bära rikare skördar i skydd af de nyuppvuxna kultur- 
skogarna och man hoppas med skogsodlingens ledande män, att detta 
jämte de förökade tillfällen till arbete som skogen bjuder skall rycka 
upp landtbefolkningen ur det slöhetstillstånd och den fattigdom, hvari 
den befinner sig. Någon annan pekuniär vinst än den, som ligger i en 
stor vedmassa och i skogmarkens och klimatets förbättring, kunna de 
nuvarande skogarna däremot aldrig lämna. 
Det blir först en senare generation förbehållet att här uppdraga tim- 
merskog, under det att den nuvarande endast anser sig som pioniärer 
härför. Wilh. Ekman. 
