SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1907, H. IO—11. FACKUPPSATSER. 
LITTERATUR. 
(Vid hänvisningar till nedanstående tidskrifter användas följande förkortningar: 
A. F. u. J. Z. = Allgemeine Forst- und Jagd-Zeitung; Bull. Soc. Belg. = Bulletin de 
la Société centrale forestigre de Belgique; C. f. d. g. F. = Centralblatt fir das gesammte 
Forstwesen; F. Cbl. = Forstwissenschaftliches Centralblatt; F. Forstf. M. = Finska Forstför- 
eningens Meddelanden; L. J. = Lesnoj Journal; N. Z. f. L. u. F. = Naturwissenschaft- 
liche Zeitschrift fir Land- und Forstwirtschaft; Rev. = Revue des eaux et foréts; Schw. Z. 
= Schweizerische Zeitschrift fär Forstwesen; Th. J. = Tharandter forstliches Jahrbuch; Z. 
f. F. u. J. = Zeitschrift för Forst- und Jagdwesen; T. f. Sg. = Tidsskrift for Skogbrug. 
T. f. Sv. = Tidsskrift for Skovv&esen; S. Moss. T. = Svenska Mosskulturföreningens tidskrift). 
Skogsskötsel. 
A. SCHWAPPACH: Versuche iber Forstduängung im Grossbetriebe 
(NESEZfE TE Fu: RN ET Gota RO): 
I Belgien har redan för omkring 15 år sedan användts konstgödning å 
skogsmarken vid skogsodling i Campine. I Tyskland började försöken här- 
med långt senare. Preussiska skogsförsöksanstalten tog t. ex. frågan om 
hand år 1901 och utförde då försöken i Eberswaldes stadsskogar med bidrag 
från Die deutsche TL.andwirtschafts-Gesellschaft. Numera äro emellertid ett 
flertal gödningsförsök äfven anlagda i statsskogarna. 
I allmänhet synas resultaten af gödningsförsöken blifvit ringa utom då 
kväfve tillförts under någon långsamt verkande form såsom vid gröngödning. 
Så har vid nyplanteringar å sandjord ej visat sig något resultat vid 
användandet af kainit, tomasslagg och chilisalpeter. Bättre framgång har 
däremot vunnits, då det gällt att få tillväxt på kulturer, som stannat i väx- 
ten. Så erhålla vid en gödning af 1,000 kg. tomasslagg och 400 kg. kainit 
per har plantorna en påfallande kraftigare växt, 1 det kulturerna bli mot- 
ståndskraftigare mot skytte. Schwappach sammanfattar den hittills uppnådda 
erfarenheten ungefär på följande sätt: 
1. Vid gödning af skogsplanteringar hafva egentligen blott kväfvehal- 
tiga gödningsämnen visat sig verksamma och då särskildt om de tillföras i 
en form, som verkar långsamt. Denna gödning kan antingen ske samtidigt 
som kulturen eller också några år efter dess utförande såsom mellangödning. 
a) För det första ändamålet ägnar sig: gröngödning med lupiner, för- 
kulturer med akasia eller gråal och dyjord. 
b) För mellangödning ägnar sig antingen dyjord i gropar mellan plan- 
torna, påskyndande af markbetäckningens förmultnande eller kultur af ärt- 
växter såsom klöfverarter, fleråriga lupinier, akasia. 
2. Gödning med tomasslagg och svafvelsyrad ammoniak är på sin 
plats, då det gäller att få planteringar, som stannat i växten, att åter komma 
i liflig tillväxt. Detta medel är beträffande tall ännu verksamt vid en ålder 
hos träden af minst 30 år. 
