LITTERATUR. 249 
frös från. Belgien ..ooocso. re 92 2 rakväxande, väl utvecklade plantor 
» At Pla rar NR OLA 
» SP Einlan dress see 502 
> > västra Ungern ... 4094 
>» » södra Frankrike... 2724 
Förf. betonar just att det franska fröet således endast gifvit 27 2 mnor- 
malt utvecklade plantor, medan alla andra varit greniga och buskiga, hva- 
dan det inte förvånar att sydfranska tallar förr kallats »krokvedstallar», Då 
som bekant i västra Tyskland utklänges mycket tallkott, som fraktas från 
Ungern är det också intet under att västtyska fröet fått särskildt dåligt 
rykte. 
Förf. genomgår sedermera den sedan 1904 publicerade litteraturen i 
proveniensfrågan. 
På grund af litteraturstudier och egna proveniensförsök uppställer slutli- 
gen Schott 9 skilda raser hos tallen. Den nordsvenska tallen hänför han 
endast såsom en skild ras af tallen och polemiserar mot prof. Mayr, som i 
sitt nya verk Fremdl. Wald. u. Parkbäume fär Europa upptagit den som 
särskild art, Pinus lapponica, hufvudsakligen på grund af de karaktärer hos 
nordsvenskt tallkott- och tallfrö, han funnit i uppsatsen. »Tallkottens och 
tallfröets beskaffenhet skördeåret 1903—1904>.1 
Schott har sålunda trott sig kunna urskilja följande raser: 
a) lapponica, hemort: Lappland, mellan- och nordskandinavien. 
b) septentrionalis, >» Syd- och västskandinavien, nordvästra Ryssland. 
c) borussica » nordosttyska slättrakter. 
d) scotica, » Skottland. 
e) batava, » nedre rhentrakterna. 
f) superrhenana, » öfre » 
g) vindelica, » norra Föralperna. 
h) pannonica, » västra Ungern. 
i) aquitana, » södra Frankrike. 
Man kan ej underlåta att finna det ganska djärft att hufvudsakligen på 
grund af utvecklingen af de plantor, som erhållits af det fröparti, hvilket 
händelsevis kommit att representera en viss trakt, uppdela tallen i bestämda 
raser, då förf. i flera fall ej torde sett dem i deras hemland. 
G. Sch. 
1 Skogsvårdsf. tidskr. 1905, h. 4—5. 
