SKOGSADMINISTRATIONEN. 253 
afgifva skriftlig förklaring. Såsom belysande för det sagda får styrelsen med- 
dela, att exempel ej saknats därpå, att skulden för en misslyckad skogsåtgärd af 
jägmästaren hänförts till en i protokoll ej intagen muntlig order af öfverjäg- 
mästaren, medan denne ansett misstaget vara begånget uteslutande af jäg- 
mästaren. Sådant är ej ägnadt befrämja det samförstånd, som bör finnas 
mellan öfver- och underordnade vid skogsstaten. 
På grund af hvad sålunda anförts, anser styrelsen, att öfverjägmästare 
allenast i undantagsfall må kunna underlåta att föra protokoll under sina 
tjänsteresor, i hvilka fall anteckningar i resejournalen torde kunna ersätta 
protokollet. 
I öfrigt finner styrelsen kommitténs förslag angående förenklingar i öfver- 
jägmästares arbetssätt lämpliga. Till dessa förslag anser styrelsen kunna 
läggas, att öfverjägmästare må kunna expediera mindre viktiga skrifvelser 
genom blåkopior. 
Beträffande göromål, som skulle kunna anförtros åt öfverjägmästares 
assistent, har styrelsen intet att anmärka mot kommitténs förslag, i all syn- 
nerhet som vissa af de uppdrag assistent skulle på öfverjägmästarens vägnar 
fullgöra redan nu utföras af assistent, såsom befordrande till vederbörande 
af högre myndighets beslut, öfverlämnande af handlingar, tillhandahållande 
af blanketter m. m. 
I fråga om de förenklingar 1 tjänstgöringen för jägmästare, som af 
kommittén föreslagits, får domänstyrelsen likaledes göra några erinringar. 
Sålunda anser styrelsen, att i de fall, då enligt $$ 12, 27 och 33 af 
nådiga förordningen den 26 januari 1894 angående hushållningen med de 
allmänna skogarna i riket, $ 10 i nådiga förordningen den 27 maj 1898 
angående till bergshandteringen anslagna skogar och i $ 5 i nådiga förord- 
ningen den 24 juli 1903 angående städernas skogar jägmästare skall upp- 
rätta redogörelse i två exemplar, som skola af öfverjägmästaren befordras 
till skilda håll, dessa exemplar böra, med hänsyn till sin natur af original- 
redogörelser, fortfarande upprättas och underskrifvas af redogöraren. 
Vidare anser styrelsen, att jägmästares kvartalsrapporter icke kunna bort- 
falla och ersättas med anteckningar i resejournalen, enär dels sådana an- 
teckningar icke utan att göras lika fullständiga som uppgifterna i rapporten 
kunna för öfverjägmästaren vara tillräckligt upplysande, och dels många 
revirgöromål utföras enligt jägmästares skriftliga order af kronojägare, om 
hvilka senare arbeten öfverjägmästare alltså icke genom anteckningar i rese- 
journalen kunde erhålla kännedom, hvilket förhållande kunde föranleda sär- 
skild skriftväxling eller inspektionsresor för att utröna, huruvida dylika arbeten 
vore eftersatta. Kvartalsrapporterna, väl uppställda, utgöra tillika ett godt 
underlag för årsberättelsen, hvilken i annat fall skulle till vissa delar behöfva 
grundas på bleknade minnen. 
Domänstyrelsen hyser vidare tvifvel, huruvida det kan vara rådligt att 
på sätt kommittén föreslagit begränsa afgifvandet af fullständiga inventarie- 
förteckningar till allenast hvart 5:te år. Här gäller det betydande värden, 
och en århg fullständig redovisning utgör tvifvelsutan en ganska säker kon- 
troll öfver att inventarierna väl vårdas och bevaras. Att i detta fall minska 
kontrollen öfver kronans tillhörigheter, då i andra fall — särskildt då det 
gäller reda penningar — kontrollen skärpes, finner styrelsen föga lämpligt. 
Skogsvårdsföreningens Tidskrift 1907. Fackuppsatser. r 
