272 F. AMINOFF. 
en prägel, som vida skiljer dem från tall- och granskogarna i nedre 
landet. 
Barrskogarna bildas så godt som uteslutande af gran. Tallen finner 
man inom dessa trakter hufvudsakligen å sterila och karga marker, 
vanligen öfversållade af moränblock och stundom i saknad af något som 
helst växttäcke. För- 
utom å dylika impedi- 
mentartade lokaler på- 
träffas äfven tallen å 
myrtrakter exempelvis 
omkring Gairikjokk nä- 
ra gränsen mot Tärna. 
Den omständigheten 
att tallen är inskränkt 
till de sämsta växtplat- 
serna synes vara ett 
stöd för den uppfattnin- 
gen att granen spelar 
stor roll som öfvermäk- 
tig konkurrent vid stri- 
den tallen och granen 
emellan (se fig. 2). Vand- 
rar man öfver marker 
där tallen ännu är att 
finna fästes ens upp- 
märksamhet snart på 
hurusom såväl de spar- 
samt spirande tallplan- 
torna som äldre tallar 
trängas och förkväfvas 
Polaatörsalkges: af den allestädes fram- 
Fig. 3. Ofvan nuvarande tallträdsgräns kvarstående torr- a 
ryckande granen. Hvil- 
tallar. Gemsoive, 520 meter ö. h. 
ken grundorsaken är 
till detta granens öfvervälde i konkurrensen torde väl ännu vara en 
outredd fråga. Det är alltså endast å för granen särskildt ogynnsamma 
marktyper såsom skarpa hedland och myrtrakter, som tallen ännu be- 
varat väldet. Att förhållandet fordom varit ett annat framgår af de 
fynd af talllämningar, som här och där gjorts såväl inom gran- som 
björkregionen. 
Undantagsvis påträffas likväl ännu äfven å godartad mark enstaka, 
äldre tallar, men torde dessa helst vara att betrakta såsom snart utdö- 
