276 F. AMINOFF. 
ser man emellertid från mera abnorma och ovanliga förhållanden bör 
man ju dock kunna angifva tämligen giltiga höjdsiffror för de olika 
gränserna. Med stöd af de utförda mätningarna skulle jag då vilja fast- 
slå följande höjdsiffror gällande inom Ångermanälfvens öfre källområden, 
nämligen for: 
beståndsbildande gran: 650 meter öfver hafvet 
» tall: 590 = » » » 
» björk: 730 >» » » 
enstaka individer af gran (ofta deformerade): 740 meter öfver hafvet 
> > Stal » plädar > » 
» > » björk (i regel = > JOORES » » 
Granens höjdgräns. 
Granskar man ofvanstående siffror, så finner man, att höjdskillnaden 
mellan gränserna för de enstaka granindividerna och granbestånden är 
större än mellan respektive gränser för björken. Så bör också helt na- 
turligt vara förhållandet, då granen långt senare än björken nått dessa 
trakter och ännu ej hunnit stadga sin utbredning inom desamma, utan 
kan väntas ytterligare höja sin nuvarande beståndsgräns ett eller annat 
10-tal meter. Såsom stöd härför vill jag äfven anföra några siffror funna 
genom borrundersökningar å skilda lokaler, hvarigenom jag kunnat kon- 
statera, att de spridda, enstaka granar, som stå ofvan den egentliga gran- 
skogen, oftast äro af ungt datum och dessutom af växtlig och frodig natur: 
Ålder (vid |Diameter (vid| 
N:o brösthöjd) brösthöjd) | Anmärkningar. 
Elg cm. | 
1 3 6. 
5 7 3 | Satsfjället, nordöstra sluttningen. 725 m. ö. h. 
=E j | Öfversta, enstaka granar. 
3 77 12.7 | 
4 46 8 SÅ 
5 19 3 : | Autjoklimpen, norra sluttningen. 700 m, ö. h 
JD 2 I 
6 Ge 70 | Öfversta, enstaka granar. 
35 6.0 | 
å Fa SÅ | Henriksfjället, östra sluttningen. 655 m. ö. h. | 
I . se 
) ä oi 
3 45 or | Öfversta bältet af granregionen. 
10 61 8.3 | 
UT 46 6.7 | 
12 77 15:3 
13 51 re I Kittelfjället, södra sluttningen. 6535 m. ö. h, 
14 45 4.6 | Öfversta bältet af granregionen. 
15 61 9.4 
16 76 13.1 
17 74 10.9 
