1917. No.I. UNDERS. OVER REGENERATIONSFORH. I NERVESYST. OSV. 5 
I de ved traumer (dissociering) skadede fibre er billedet et ganske 
andet. Myelinskeden synes at ha delt sig op i et stort antal traade, der 
repræsenterer det optiske længdesnit av tynde lameller, og dette kommer 
først og lettest i de Schmidt-Lantermannske indsneringer, hvor myelin- 
skedens lamellese struktur derved treeder tydelig frem. 
De Ranvierske indsneringer er langt skrepeligere og skades lettere 
ved traumer end de interannulere avsnit, og de er uhyre vanskelige at 
studere i frisk tilstand efter dissociation. Deres virkelige form avviker ikke 
litet fra Ranviers beskrivelse, og den er først blit kjendt ved NAGEOTTES 
arbeider, hvis resultater jeg ved mine undersekelser har kunnet bekræfte. 
Ved hver ende av det interannulære avsnit avsluttes myelinskeden, 
idet den gjer en regelmæssig boining for at inserere sig perpendikulært 
paa en sterkt indsnaevret del av aksecylinderen; myelinskeden har herunder 
overalt bevaret sin tykkelse uten forandring. Den danner en kuppel, hvis 
top er perforert av et cylindrisk hul til passage for aksecylinderens sterkt 
forsnævrede del; nabosegmentets myelinskede ender,i en lignende kuppel 
med hvaelvingen i motsat retning; disse ligger i klods berering med hin- 
anden, og den cylindriske aapning i den ene ligger i den andens forlæn- 
gelse. I denne cylindriske kanal, hvori aksecylinderen uten nogen bikonisk 
opsvulmning passerer fra det ene interannulære segment til det andet, sees 
en fin transversel stripning, paavist av NAGEOTTE — og denne kanal er 
av ham paa grund av en viss ytre likhet git navnet det »takkede dobbelt- 
armbaand«. Stripningen skyldes marvskedens opbygning av lameller. — 
Dette utseende avviker fra det tidligere av Ranvier beskrevne væsentlig 
deri, at aksecylinderens bikoniske opsvulmning mangler. Denne er iflg. 
NAGEOTTE et artefakt, idet aksecylinderen passerer gjennem Ranviers ind- 
snering som en regular cylinder. 
I friske dissociationspræparater kan man nu videre iagtta de Schwann- 
ske kjerner; men baade disse, det Schwannske syncytium og de Schwann- 
ske skeder studeres bedre i farvede pillepraeparater. 
Ved en enkel teknik angit av NAGEoTTE kan man farve de Schwannske 
skeder elektivt. Nervefibrene fikseres i formol 10/6, dissocieres uten al- 
koholbehandling og farves med hæmalun (hvis man farver efter alkohol- 
behandling, tar foruten skeden ogsaa protoplasmaet og aksecylinderen farven). 
Man ser da for det ferste, at den Schwannske skede fortsætter sig 
uten avbrytelse fra det ene interannulære segment over paa det andet, idet 
den neiagtig følger myelinskedens overflate og ved RANVIERS indsnering 
nærmer sig saa sterkt til den indsnævrede aksecylinder, at den næsten 
bererer denne. Skeden danner her et tverstillet diafragma med et centralt 
hul til passage for aksecylinderen. 
