I4 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-NORE 
Denne uoverensstemmelse er dog kun tilsynelatende og opstaar der- 
ved, at selvimpregnationen viser saa uendelig meget mere end de andre 
metoder, saa at man, naar man kun er vant til disse, overraskes ved den 
rigdom av detaljer i aksecylinderens regeneration, som Cajars metode 
viser, og det er derfor »de andre metoder« og ikke selvimpregnationen, 
som er skikket til at fremkalde misforstaaelser. 
Det er selvsagt, at den ikke maa anvendes, medmindre tekniken er 
tilfredsstillende, og PERRoNciTOs kritik av MopENAs og BALLANCES og STEW- 
ARTS præparater er vistnok fuldt berettiget, uten at den avsvækker be- 
viskraften av PERRONCITOS eget materiale. 
Et vellykket resultat avhaenger av smaa detaljer i fremgangsmaaten, og 
man gjør vel i at folge Cajars forskrifter i ett og alt. 
1. Fiksation i 5occ. alkohol absol. + 6 draaper ammoniak i 12 timer. 
2. Impregnation i en 1,5 °/, opl. av nitros. argent. i termostat av 350 i 
5 døgn. 
3. Avskylling i aq. destill. 
4. Reduktion i 24 timer i 1%, opl. av acid. pyrogall. med 10%, formol. 
Kanin 6. 3 mndr. gl. Øvre ende av den avskaarne H. n. isch. 7 døgn 
efter overskjaeringen. (Fig. 9.) 
Aksecylindrenes perifere ender er kolbeformig opsvulmet, og en del av 
dem er varikese og kornet degenerert 3—5 mm. op fra arret. Degene- 
rationen passerer en eller flere Ranvierske indsneringer og stanser uav- 
hængig av disse. Nogen faa aksecylindere er degenerert langt op gjen- 
nem den centrale stump — over 1 cm. 
I enkelte aksecylindre er der ovenfor det degenererte, opsvulmede 
parti en sterkt fremtrædende fibrillær struktur. Her sees enkelte steder 
en fin sidegren at springe ut, eller aksecylinderen ender i et tæt netverk 
av sterkt farvede fibriller. Et par av sidegrenene er forsynet med en liten 
sortfarvet knop, eller de ender i en lukket ring. 
Perifert for overskjæringsstedet (d. v. s. de gamle aksecylinderes ender) 
sees ingen saadanne fænomener. 
Kanin 6. 3 mndr. gl. 2 dogn efter overskjæringen av V. n. isch. 
Centrale stump. 
Aksecylindrene er degenerert i deres mest perifere del omtrent som 
24 timer efter overskjæringen. Der er nu begyndt fragmentation av mye- 
linskeden i den mest perifere del. Omkring enkelte av de degenererte 
og opsvulmede aksecylindre slynger der sig 1 steile og uregelmæssige 
slyngninger tynde, sorte nervefibriller. (Fig. ro.) 
