32 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. 
M.-N. KI. 
dette var muligens grunden til, at de tynde traade ikke kunde vokse ut; 
som allerede nævnt foran hindrer nemlig bindevævsproliferation — ut- 
vikling av det mere differentierte væv. Jeg begyndte derfor med at dyrke 
stykker av centralnervesystemet fra kyllingembryoner fra et senere 
utviklingstrin og fandt, at der fra samtlige stykker av hjernebarken av 
6—7 dage gamle kyllingembryoner vokset ut tynde protoplasmatiske traade. 
Kulturerne anlagdes paa vanlig maate som beskrevet foran og dyr: 
kedes i termostat av 39°. Jeg skal nu beskrive de vekstfænomener, 
der findes i kultur av hjernebarken fra 6—7 dage gamle kyllingembryoner. 
Efter 10—18—24 timer sees et antal ganske tynde, slanke, lysbrytende 
traade vokse ut fra hjernestykket. Disse traade bestaar av hyalint ut- 
seende protoplasma uten granulation eller anden synlig struktur. De 
er av ensartet tykkelse — fra !/ op til ru. I hele sin utstrækning er 
de beiet og let slynget i forskjellige retninger. Efter 24 timer er de 
fleste av dem vokset til en længde av 250—300 u og enkelte endog til 
400 u. (Fig. 15.) Flere av disse tynde traade ender i en liten opsvulm- 
ning, der oftest er av regulær ovoid form og maaler 2—2!/, u i tversnit. 
Enkelte av traadene ender i en spids og nogen faa i en liten uregelmæssig 
klump, der er forsynet med fine pseudopodier, som viser amøboide be- 
vægelser; ved hjælp av disse kryper traaden frem gjennem fibrinnettet og 
tiltar i længde. ) 
Av disse traade kan der i hver kultur være nogen ganske faa, 
eller de kan gro saa tæt, at de danner et fuldstændig fletverk om- 
kring hjernestykket. Nogen faa av dem har forgrenet sig allerede efter 
24 timer. 
Efter 48 timer er disse fibre øket i længde og tykkelse. (Fig. 16.) En del 
av traadene er nu op til 1mm. lange og en av dem 1,1 mm. Nogen av de 
tykkeste viser tydelig fibriller stripning i det mest centrale avsnit (nær- 
mest hjernestykket), og laenger ute er de forsynet med smaa varikese op- 
svulmninger. Disse er av forskjellig form og sterrelse. De fleste er gan- 
ske smaa og noget uregelmæssige, men andre er ovoide og ligner meget 
den terminale opsvulmning; men intetsteds sees, hverken i disse protoplasma- 
ansamlinger eller i forlepet av traaden forevrig fra begyndelsen til 
enden, antydning til noget, der ligner en cellekjerne; protoplasmaansamlin- 
gens mængde blir aldrig saa stor som de mindste cellekjerner. Alle dan- 
nes av hyalint, glasklart, lysbrytende protoplasma. Forgreninger av de 
tykkeste fibre er i dette stadium ret hyppige, og enkelte av fibrene danner 
anastomoser indbyrdes. Disse anastomoser kommer istand paa den maate, 
at 2 fibre, der under sin vekst naermer sig til hinanden, til slut smelter 
sammen til 1 fiber. 
