1917. No. I. UNDERS. OVER REGENERATIONSFORH. I NERVESYST. OSV. 35 
Men bedst resultat hadde jeg i kulturer av spinalganglier av 2—8 dage 
gamle marsvin, som av bekvemmelighetshensyn dyrkedes i plasma fra 
marsvinungens mor. 
Utvikling av nervefibre i saadanne kulturer er langsommere end den, 
man observerer i kultur av embryonalt nervevæv. Forst efter 2 degn ser 
man ganske tynde og jevne lysbrytende protoplasmatraade, der er forsynt 
med en liten opsvulmning i spidsen, vokse ut i plasmaet fra spinalgangliet. 
I begyndelsen er de rette, men snart begynder de under sin vekst at slynge 
og bugte sig fremover i smukke buelinjer. 
Efter 24 timer (d. v. s. 3 degn efter kulturens anlæggelse) er de alle- 
rede fra 150—1704 lange og har nu gjerne avsendt en eller 2 smaa side- 
grene. Fibrillerne er absolut cylindriske og jevne med samme diameter i 
hele sit forlep helt ut til den terminale opsvulmning. I lepet av de 
folgende 2 —3 døgn tiltar de yderligere i længde, men beholder sin tykkelse 
uforandret. 
Nu er der imidlertid fra 3dje degn kommet en rik vekst av bindevæv 
fra spinalgangliet. Mange av disse bindevaevsceller har lange protoplasma- 
utlepere, og de kan ogsaa smelte sammen til lange cellebaand. Man vil da 
sperre: Er der noget, som skiller nervefiberen fra de bindevaevsagtige pro- 
toplasmautlepere? Ja, forskjellen er saa fundamental og ieinefaldende, at 
den med lethet konstateres av en iagttager, som ser dette billede i mikro- 
skopet for ferste gang. Bindevævscellernes utlepere naar for det ferste 
ikke nervefiberens længde; dog er dette et mindre væsentlig træk. Vig- 
tigere er det, at bindevævscellernes utlepere er 2—3 gange tykkere end 
nervefiberen; de er ujevne, grove, granulerte og altid avsmalnende ut mot 
spidsen, mens nervetraadens diameter er ens, jevn cylindrisk. Desuten 
ser man i en bindevævscelles utleper altid et eller andet sted i dens forlep 
en kjerne — der i levende præparat viser sig som en blank, lysbrytende, 
oval blare, omgit av det granulerte protoplasma, mens nervefiberen har 
sin gangliecelle liggende i spinalgangliestykket — enten like i randen ut 
mot plasmaet, saa den kan sees uten farvning, eller den ligger et litet 
stykke indenfor randen og kan da enten ikke sees, eller man kan skjelne 
den efter fiksation og farvning. 
Foruten de ganske jevne og cylindriske fibriller, der utgjer det over- 
veiende antal, har jeg i enkelte kulturer av spinalganglier fundet fibrillerne 
utstyrt med smaa uregelmaessig dannede ovale eller runde varikositeter, 
der sitter paa fibrillen med sterre eller mindre mellemrum. Fibrillen har 
mellem disse protoplasmavarikositeter det samme jevne, cylindriske utseende, 
og man er ikke i tvil om, at den trods disse varikositeter er av samme op- 
rindelse og natur som de ganske jevne fibriller. 
