36 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-N. KI. 
Naar fibrillerne er 3—4 dage gamle, stanser deres vekst. I lepet av 
denne tid har mange av dem naadd en længde paa 5—6 u maalt i ret linje 
fra spinalgangliets rand ut til traadens endepunkt; men i virkeligheten er 
fibrillerne paa grund av sine mange beininger adskillig laengere. — Fra 3dje 
og 4de dag sees smaa granulationer i fibrillernes indre. For at være sik- 
ker paa, at disse hyaline traade, der vokser ut fra spinalganglier, virkelig 
er nervefibre, og for at studere deres utgangspunkt i detalj var det ned- 
vendig at farve dem. Efter mange forsek fandt jeg, at Helds pyridin- 
metode var den eneste brukbare til fiksation av kulturerne, og Cajals selv- 
impregnation til farvning av de unge fibriller. 
M 
Fiksation i 50°/) pyridin-oplesning i 6 timer. 
Fiksation i konc. pyridin i 12 timer. 
Skylles i aq. destill., saa at pyridinet borttages. 
Behandling med 90°, alkohol i 24 timer. 
Impregnation i 1,5°/o sol. nitrat. argent. i termostat i 5 døgn. 
Reduktion i 1°/, opl. av acid. pyrogallic. med ı0°/, formol. 
SIL. EIC ret ce 
Deshydrering, xylol. Canadabalsam. 
Pyridinet danner intet praecipitat i plasmaet — og med selv farves 
fibrene sorte eller merkt brune og er lette at studere mot den lyst rod- 
brunlige farve, som plasmaet antar. For at være helt sikker paa, at jeg fik 
farvet akkurat de traade, der i den levende kultur var opíattet som nerve- 
fibriller, og for at skaffe mig et objektivt bevis for dette, gik jeg frem paa fol- 
gende maate. Fra den levende, 4 dage gamle, kultur tegnet jeg nervefi- 
brillerne ved hjælp av tegneokular og objektiv nr. 6. Kulturen blev der- 
paa fiksert og selvimpregnert. Efter farvning blev den paany reproducert 
ved samme tegneokular og objektiv nr. 6. Og det viste sig nu, at fiberen i 
de 2 tegninger dækket hinanden i hele sit forlep. Nogen feiltagelse er 
derfor utelukket. 
De fleste av spinalgangliekulturerne blev fiksert og farvet : efter 
4—5 dages ophold i termostat, d. v.s. naar fibrillerne var 2—3 dage 
gamle, for at vare sikker paa, at degenerative forandringer ikke var 
indtraadt. 
I vellykkede præparater ser man, hvorledes fibrillerne i plasmaet har 
vokset ut som en direkte fortsættelse av fibre i spinalgangliets netverk. 
Eller de vokser ut fra konglomerater av ganglieceller, der ligger i kanten 
av stykket. De allerfleste fibre viser sig efter selvimpregnation som jevne, 
cylindriske, mer eller mindre bugtede, sorte, ikke granulerte traade av jevn 
tykkelse. Enkelte forgrener sig en eller flere gange. De fleste ender i en 
spids, andre i en liten opsvulmning, der enten er trekantet eller ovoid. 
