‘1917. No. I. UNDERS. OVER REGENERATIONSFORH. I NERVESYST. OSV. 39 
Denne opfatning av de anastomoserende fibres natur stettes ved et 
praeparat, som er reproducert i vedfeiede tegning. (Fig. 26.) — Denne er 
utfert paa grundlag av 3 fotografier av en 3 dage gammel sølvfarvet kul- 
tur av et stykke cerebellum fra en katunge. De 3 fotografier er tat med 3 
forskjellige indstillinger langs forlepet av de anastomoserende protoplasma- 
fibre, der er vokset ut i plasmaet fra en stor celle i cortex, og helt ut til 
deres ytterste forgreninger og endepunkt i plasmaet. Tegningen repræ- 
senterer en kombination av de 3 fotografier og gjengir detaljer i præpa- 
ratet, som ikke er kommet frem i fotografierne. Den store selvimpregnerte 
celle er efter al sandsynlighet, ja, jeg ter vel si med den grad av visshet, 
hvormed man overhodet ter gjere histologiske identifikationer — en nevro- 
gliacelle, og fotografierne demonstrerer, hvorledes der fra denne er vokset 
ut i plasmaet tykke protoplasmatraade, der anastomoserer indbyrdes og med 
andre nabofibre og danner et syncytium av gliavæv. 
Dette netverks struktur faar man bedst indtryk av i hæmatoxylinfar- 
vede præparater, hvori syncytiet fremtraeder uten det kornede nedslag, som 
selvimpregnationen foraarsaker. (Fig. 27.) 
Mine undersekelser av farvede kulturer har vist,at der fra stykker av 
cortex cerebelli av ganske unge pattedyr vokser ut nervefibre og gliavæv. 
Nervefibrene er faa, oftest isolerte, som regel jevne, cylindriske, sorte, tynde, 
undertiden varikese fibre, der vokser ved amoboide bevægelser i en ter- 
minal protoplasmaansamling. De danner aldrig anastomoser indbyrdes. 
Nevroglia derimot danner et rikelig netverk av tykke indbyrdes ana- 
stomoserende traade, der ogsaa vokser ved ameboide bevægelser i en ter- 
minal protoplasmaklump. 
Den praegnante forskjel mellem de 2 slags væv, som sees i selvim- 
pregnerte præparater, har det ikke været mulig at konstatere i de levende 
kulturer. Fibrene er her saavidt like, at de ikke lar sig differentiere fra 
hinanden. De vokser paa samme maate. Rigtignok er gliafibrene som regel 
tykkere end nervefibrene, men den eneste væsentlige forskjel, man i levende 
præparat har at holde sig til, er, at nervefibrene ikke anastomoserer ind- 
byrdes, mens gliavævet danner rikelige anastomoser. 
Dette er dog ikke noget tilstrækkelig kjendetegn; det er derfor ikke avgjort, 
hvad slags fibre det var, som vokset ut i plasmaet fra cortex cerebri av kylling- 
embryoner. Jeg har ogsaa stillet dette in suspenso, og siden præparaterne ikke 
blev selvimpregnert, noiet mig med betegnelsen protoplasmafibre. Det er 
sandsynlig, at der blandt disse fandtes baade nervetraade og gliasyncytium. 
Mine forsek med dyrkning av spinalganglier fra unge pattedyr har 
vist, at der fra periferien av de transplanterte spinalganglier vokser nerve- 
fibre ut i plasmaet, og at deres vekst foregaar ved ameboide bevægelser 
