42 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-N. Kl. 
laires« (conjonctifs?) »et suivre leurs prolongements«. Denne tilbeielighet 
hos nervefibrene, som ifelge disse forfattere skulde tyde paa en »gjensidig 
homotropisme«, har andre undersekere ikke konstatert. 
Harrison forsekte at influere paa nervefibrenes vekst i plasmaet ved 
at anbringe smaa stykker av embryonal ektoderm og muskelplater i lym- 
fen tæt op til de fra medullarreret utvoksende nervefibre. Men der kom 
ingen av de forventede tegn paa positiv kemotaxis. Burrows’ forsok i 
samme retning gav ogsaa negativt resultat. 
Heller ikke i mine eksperimenter er der forekommet fænomener, som 
kunde tydes som nevrotropisme. Tvertimot har jeg, som allerede anfert 
foran, fundet en viss antagonisme mellem vekst av bindevaev og nervefibre. 
De regenerationsfænomener fra gliavæv, som fremkom ved dyrkning av 
cortex cerebelli, skal jeg ikke gjøre til gjenstand for videre kommentarer. Det 
er mulig, at vaevskulturmetoden vil kunne bidra til at kaste lys over glia- 
vævets meget studerte, men endnu ret dunkle anatomi og fysiologi; men 
undersekelser i denne retning ligger utenfor dette arbeides begrænsning. 
Visse ting av morfologisk interesse ved dette gliasyncytium vil jeg 
vende tilbake til i næste kapitel. 
