1917. No.1. UNDERS. OVER REGENERATIONSFORH. I NERVESYST. OSV. 45 
traadte heller ikke her nogen forandring av nervefibrene og ingen vekst 
indtil den 16de dag i termostat. 
12 kulturer tillavedes fra det perifere avsnit av den gjennemskaarne 
n. isch. 4 dage efter overskjering Der kom ingen vekst. 
Men i en serie paa 36 kulturer av nervefibre fra den perifere del av 
den gjennemskaarne n. isch. ; dage efter overskjæringen konstatertes noget 
andet. I 30 av disse 36 kulturer indtraadte ingen forandringer, men i 6 
kulturer av denne serie fandtes vekst av ensartet og karakteristisk ut- 
seende. 
Efter 3 og 4 dages ophold i termostat vokste der ut av de over- 
skaarne ender av nervefibrene tynde, lysbrytende protoplasmatraade, der 
indeholdt ganske fine granulationer. I begyndelsen har de en konisk eller 
i ethvert fald mot enden avsmalnende form og ender i en spids, hvori sees 
ameboide bevægelser, ved hjælp av hvilke traaden bevæger sig frem i 
plasmaet, tiltar i længde og efterhaanden faar en mere eller mindre cylin- 
drisk form med en diameter, der er noget mindre end den nervefiber, 
hvorfra de er vokset ut. De forgrener sig, og fra den ste dag faar de 
nye karakteristika, som imidlertid bedst studeres efter fiksation og farvning. 
En del av kulturerne blev hærdet i formalin (2°/,), derpaa farvet i 
tynd hæmatoxylin. En anden del blev fiksert efter Helds pyridinmetode 
og derpaa impregnert med reducert selvnitrat (efter CAJAL). 
Hæmatoxylinfarvede præparater. 
Det oprindelige nervesegment er 3—8 mm. langt og op til 1 mm. 
tykt. I dets 2 ender er de enkelte nervefibre synlige, tydelig adskilt fra 
hinanden og viser det vanlige billede av Wallersk degeneration fra dette 
aktuelle stadium (d. v. s. ste dag). Inde i de Schwannske skeder sees fel- 
gende enkeltheter: Myelinellipsoider, der indeholder aksecylinderfragmen- 
ter, og i mellemrummet mellem 2 ellipsoider sees en kromatinrik Schwannsk 
kjerne, der er faldt ind mot fiberens centrum og er omgit av et Schwannsk 
celleprotoplasma. 
Fra den ved uttagningen overskaarne ende av de enkelte nervefibre 
vokser protoplasmatraade ut i plasmaet som en direkte og ubrutt fortsættelse 
av det indenfor den Schwannske skede tilstedeværende protoplasma. (Fig. 28.) 
Dette er tilstrækkelig til at identificere de nydannede protoplasmatraade 
som utvoksning av det Schwannske protoplasma. I mange av de fibre, 
som paa denne maate danner utgangspunkt for utvoksende protoplasma, 
har det snit, som resecerte nervefibrene ut av deres kontinuitet i organis- 
men, passert klods indtil en Schwannsk kjerne, og en saadan oval kjerne 
