50 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. 
M.-N. KI. 
lever organismen, degenererer. MÖNCKEBERG og BETHE forsekte forgjæ- 
ves at fremkalde en Wallersk degeneration i nerver utenfor organismen i 
artificielt medium, idet de hertil anvendte isotonisk klornatriumoplesning. 
MERZBACHER slutter sig til den av MÖNCKEBERG og BETHE uttalte be- 
tragtning og tilfeier som sin opfatning, at naar Wallersk degeneration fore- 
kommer i en nerve, betyder det, at den er ilive. 
Jeg har undersekt de kadaverese forandringer i nerver. N. ischiadicus 
kupertes, saaret lukkedes aseptisk, dyret dræptes, indvoldene uttoges, og 
dyret anbragtes i termostat. Den perifere del av den gjennemskaarne nerve 
undersektes efter 12—24 og 48 timer efter dissociation i friskt praeparat. 
Efter 24 timer fandtes i kadavere av 3 kaniner og 1 kat en ganske sparsom 
dannelse av myelinovoider, men desuten forandringer av nekrotisk natur. 
Nervefibrene er graalige, svulne, vanskelig dissocierbare; marvskedernes 
grænser indad er utydelige eller helt forviskede, og hele fiberen har et 
stovet, finkornet utseende. Dannelsen av myelinellipsoider viser ingen pro- 
gression efter 12 timer, mens derimot de nekrotiske forandringer er stadig 
fremadskridende. Naar en nerve efter at ha ligget i dyrekadaveret i ter- 
mostat av 37° herfra bringes over i Ringers væske, følges dette ikke av 
ovoidformation. 
Dette fra normale nerver avvikende forhold overfor Ringers væske 
— hvori en frisk nerve altid degenererer — viser, at den Wallerske de- 
generation er en proces, som ikke kan foregaa i dode nerver. 
Det lykkedes NAGEOTTE for ferste gang at faa frem initialstadiet av 
den Wallerske degeneration i overlevende nerver in vitro, og hans arbei- 
der paa dette felt har vist, at segmentationen av aksecylinderen og mye- 
linskeden er uavhængig av, og ikke som RANVIER trodde, et resultat av 
de Schwannske cellers funktioner. NAGEOTTEs opfatning av de myelin- 
klaedte aksecylinderes segmentation er, at myelinskeden, der er opbygget 
av levende protoplasma rikt paa mitokondrier, fordeier aksecylinderen, 
efterat den er fragmentert og inkludert i myelinovoiderne, som der noget 
senere, efterat de har fuldfert dette arbeide. 
NAGEOTTEs opfatning av ovoidernes rolle er adoptert av Cajar. Og 
denne autodigestion av den myelinklædte aksecylinder har nu NAGEOTTE 
observert in vitro i Lockes opløsning av legemstemperatur. 
I klornatriumoplesning foregaar derimot ikke nogen ovoidformation; 
det er nedvendig, at denne oplesning tilsættes en liten maengde salt av et 
av de bivalente metaller. NAGEOTTE har saaledes vist, at denne auto- 
digestion av myelinskeden er en fysikalsk kemisk proces, der forsaavidt an- 
gaar det omgivende mediums saltgehalt er underkastet de samme love som 
levende organer og organismer, nemlig loven om den antagonistiske salt- 
