56 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-N. KI. 
plasmastrengene og interstitierne gjennemvokses. Et skrumpende binde- 
vævsagtig arvæv hindrer dem i at trænge ind i den perifere stump. Men 
derimot vil de fra denne i de første uker efter overskjæringen utvoksende 
Schwannske protoplasmastrenge (v. Büngners baand) danne en mekanisk 
veiledning for de fra den centrale stump kommende nervefibre. 
CAJAL har paavist, at det Schwannske protoplasma følger nervefibrene 
ut i arret fra den centrale stump. Jeg har hos det Schwannske proto- 
plasma paavist en selvstændig vekst- og bevægelses-energi, hvis fundamen- 
tale princip er amoboide bevægelser gjennem plasmaet. 
Det er derfor sandsynlig, at det Schwannske protoplasma aktivt vokser 
ut fra den centrale stump sammen med de unge nervefibre og ikke passivt 
slæpes med av disse. Det er videre saa, at det Schwannske protoplasma 
| organismen likesom i plasma vokser ut i arret fra den perifere stumps 
centrale ende. Her danner det en buket av protoplasmastrenge, som 
vokser de fra den centrale stump kommende nervefibre imete. Nu vet vi av 
Harrisons forsok, at nervefibre er i besiddelse av positiv stereotropisme 
d. v. s. har en tilbeielighet til at smyge sig langs faste legemer, og de 
felger derfor villig den retning ind mot det perifere segments hilus, som 
de fra denne kommende protoplasmastrenge angir. 
Jeg ønsker nu at fæste opmerksomheten ved den ting, at der ade 
talrike kulturforsek, jeg har gjort med stykker av perifere nerver, ikke i 
et eneste tilfelde dannedes noget, der lignet en nervefiber. Der har for 
mig intet overraskende været heri. Men idet man erindrer, at nervefibre 
vokser ut i plasma fra stykker av spinalganglier og cerebellum, der inde- 
holder ganglieceller, danner det nys nævnte yderligere et argument til 
fordel for utvoksningsteorien i motsætning til læren om den autogene re- 
generation. 
Fra et morfologisk standpunkt er der ved det fra nervefibrene ut- 
vokste Schwannske protoplasma en del træk av en viss interesse. Det 
Schwannske protoplasma, der vokser ut av perifere nervers avskaarne 
ender i de ferste stadier av den ‚Wallerske degeneration, har en tilboielig- 
het til at danne et netverk, — en tilboielighet som ikke er saa uttalt i se- 
nere stadier av degenerationen; protoplasmastrengene danner da lange 
rækker av paralelle cellebaand, som paafaldende ligner v. Büngners baand. 
v. BÜNGNER og efter ham BETHE og andre ansaa disse lange baand av 
sammenhængende Schwannske celler, hvori paavistes et ytre fingranulert 
lag og et indre stripet lag, som de ferste tegn paa en utdifferentiation av 
nye aksecylindre i den perifere stump. 
At dette var en misopfatning, var paavist av CAJaL og NAGEOTTE. 
Mine fotografier og tegninger av det i plasma utvokste Schwannske syn- 
