4 RAGNVALD INGEBRIGTSEN. M.-N. Kl. 
En saadan lymfocytinfiltration — kun endnu mere uttalt end i homo- 
plastisk transplanterte nerver — har jeg ogsaa fundet i de heteroplastiske 
nervetransplantater, og skal under omtalen av disse betragte dette fæno- 
men litt noiere. Jeg skal her tilfeie, at de Schwannske cellekjerner i de 
homoplastiske transplantater fra 17de og 18de dag er bleke og svakt far- 
vede og sandsynligvis 1 en nekrobiotisk tilstand. Det er mulig, at de tal- 
rike lymfocyters tilstedeværelse maa gjeres ansvarlig for dette. 
I heteroplastisk transplanterte 
nervesegmenter er der dannet myelinovoider efter 4—5 dage. (Fig. 48.) Men 
dermed opherer likheten mellem heteroplastiske og auto- og homoplastiske 
transplantater, og med nerver i Wallersk degeneration. Der kommer 
ingen proliferation av de Schwannske kjerner, som isteden er svakt farvet 
eller helt borte. 
Efter 9—ıo dage findes i alle præparater en sterk sortfarvning av 
fibrenes strukturlese indhold, som er i henfald, og hvor myelin, kjerner og 
protoplasma ikke kan skjelnes. Fra rate dag er alle undersekte nerve- 
segmenter sterkt rundcelleinfiltrert. 
Præparater, der er farvet med jernhæmatoxylin efter fiksation 1 Domi- 
nicis vaeske, viser efter 8—9 dage en utydelig struktur, og fibrenes ind- 
hold bestaar for det meste av uregelmæssige forrevne sort- eller blaafar- 
vede brokker, fragmenter av myelin og protoplasma, og hele fiberen har 
et nekrotisk utseende. Rundcelleinfiltrationen tiltar fremover, og fra 16de— 
I9de degn er segmentet ved uttagelsen gulfarvet, slapt, komplet nekrotisk 
og pusinfiltrert, eller det er omgit av en kapsel av granulationsvæv og 
bindevæv. 
Man har lange visst, at heteroplastisk transplantation av væv ikke 
lykkes. Dette gjælder vaev saavel fra den normale organisme som svulst- 
væv. EHRLICH og BASHFORD, som begge konstaterte dette for svulsternes 
vedkommende, har til forklaring fremsat hver sin teori. f 
EHRLICH antar, at hver dyreart i sin vævssaft har et specifikt nærings- 
stof X, som er nødvendig for vævets liv og vekst, og at vævets avdøen, 
naar det føres over paa en anden dyreart, er en hungersdød (athrepsie). 
Basuronp forklarer det heteroplastisk transplanterte vævs dod ved 
antagelsen av en aktiv immunitet, som utvikles hos den nye vert mot det 
fremmede proteid. 
James B. MurPxy har ved eksperimentelle arbeider irettelagt en del 
kjendsgjerninger, som er av betydelig interesse for spersmaalet. MurpHy 
fandt, at henseembryoner til forskjel fra voksne hens mangler beskyttelses- 
midler mot heteroplastisk implantert svulstvæv, og at den beskyttelses- 
